ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3987/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Калашников Г.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, )
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"(61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, б. 1, )
про стягнення 239 425 076,86грн.
за участю учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ;

відповідача - Юркова Т.С.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 222 820 105,75грн., пеню у розмірі 15 291 992,21грн., 3% річних у розмірі 1 312 978,90грн., а також судовий збір у розмірі 672 350,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виявленням наявності небалансів за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору відповідачем природного газу, на підставі чого було здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.02.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі № 922/3987/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі № 922/3987/19 скасовано. Справу № 922/3987/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021 для розгляду справи № 922/3987/19 визначено суддю Лавренюк Т.А.

Ухвалою суду від 11.05.2021 справу № 922/3987/19 прийнято на новий розгляд, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на "08" червня 2021 р.

07.06.2021 від позивача на адресу суду надійшли пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду, в яких позивач посилається на те, що відповідачем на виконання договору транспортування № від 17.12.2015 у спірний період самостійно та добровільно щодобово подано до Інформаційної платформи відомості шляхом завантаження відповідних файлів, підписаних електронним цифровим підписом. Вказані дії відповідача свідчать про прийняття умов щодо здійснення господарської діяльності в режимі добового балансування з урахуванням вимог Кодексу ГТС та положень укладеного між сторонами договору, на підставі якого останній і мав статус замовника послуг транспортування та, відповідно, вчиняв дії в Інформаційній платформі добового балансування.

Як зазначає позивач, відповідачем з газотранспортної системи фактично було відібрано природного газу на 24 379,18706 тис.куб.м. більше ніж подано на точку входу до газотранспортної системи, що стало причиною того, що позивач вимушений був придбати в березні-червні 2019 року природний газ в НАК Нафтогаз України та інших контрагентів для забезпечення здійснення балансуючих дій.

08.06.2021 відповідачем надано до суду пояснення у справі, в яких останній заперечує проти доводів позивача, посилаючись на те, що сторони за договором не підписували додатків 1, 2, 3 до договору транспортування, яким визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місце розташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку. Оскільки надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу, відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання послуг унеможливлює належне виконання умов договору, у тому числі в частині порядку визначення вартості послуг балансування.

Як зазначає відповідач транспортування продукції трубопроводами регулюється правилами глави 32 Господарського кодексу України, в тому числі зміст договору, порядок його виконання, порядок приймання-передачі газу при його транспортуванні і відповідальність.

На підставі зазначеного відповідач вважає дії позивача в частині проведення нарахувань заборгованості за добові небаланси безпідставними та необґрунтованими у зв`язку з їх недоведеністю.

Також відповідачем до матеріалів справи надано наукові висновки, зроблені вченими Харитоновим Є.О., Коссаком В.М. та Беляневичем О.А., в яких розглядалось питання взаємовідносин позивача та відповідача на підставі укладеного договору транспортування природного газу через призму діючого законодавства.

17.06.2021 позивачем надано письмові пояснення, в яких не погоджуючись з позицією відповідача, позивач зазначає, що застосовувати до правовідносин за спірним договором правила глави 32 Господарського кодексу України є безпідставним, оскільки договір на транспортування природного газу трубопроводами за своєю правовою природою є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, у Кодексі газотранспортної системи, Законі України Про ринок природного газу.

Також позивач вважає, що надані відповідачем наукові висновки не узгоджуються зі ст.ст.80, 108 Господарського процесуального кодексу України, тому фактично відсутні підстави для використання змісту таких висновків під час розгляду справи.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на підписані між сторонами акти приймання-передачі природного газу, які є, як вважає позивач, фактичним підтвердженням дій позивача та відповідача із узгодження переліку комерційних вузлів обліку газу, які знаходяться на газорозподільних станціях, зазначених в актах. У зв`язку з цим між сторонами з початку експлуатації газорозподільних та газотранспортних систем відсутні спори щодо розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, щодо схем потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місце розташування на схемі, щодо меж балансової належності.

Всі надані сторонами документи долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.06.2021 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 08.07.2021 о 15:30.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.07.2021 проти позовних вимог заперечує, просить суд в їх задоволенні відмовити.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

17.12.2015 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (замовник) укладено договір транспортування природного газу № (надалі - Договір).

Відповідно до п.2.1 Договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в даному договорі вартість таких послуг.

У пункті 2.2 Договору зазначено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.3 Договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, а саме: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п.2.4 Договору).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п.2.5 Договору).

За умовами п.2.6 Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п.2.7 Договору).

Відповідно до п.2.8 Договору Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Так, на виконання умов договору, сторонами було складено та засвідчено підписами та печатками акти приймання-передачі природного газу № 3 за березень 2019 року, № 4 за квітень 2019 року, № 5 за травень 2019 року, № 6 за червень 2019 року.

У пункті 3.2 Договору сторони погодили, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Разом з тим п.4.1 Договору передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснювати додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (п.5.1 Договору).

Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п.5.4 Договору).

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи, за умовами п.5.5 договору, складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі -ЗВТ).

У п.9.1 Договору передбачено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою визначеною в п.9.2. Договору.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на веб-сайті (п.9.3 Договору).

Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п.9.4 Договору).

Відповідно до п.17.2 Договору усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через десять днів після настання таких змін.

У п.17.3 Договору сторони погодили, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

29.11.2017 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (замовник) укладено додаткову угоду № 1 до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015.

У вищезазначеній додатковій угоді п.9.4 розділу IX викладено в такій редакції:

9.4. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру, замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року N 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період..

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за березень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 127 917 140,8 м. куб. на загальну вартість 123 434 719,52 грн.;

- за квітень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 627 677,182 м. куб. на загальну вартість 54 977 817,53 грн.;

- за травень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 367 924,223 м. куб. на загальну вартість 30 228 373,49 грн.;

- за червень 2019 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 163 643,616 м. куб. на загальну вартість 14 192 602,62 грн.

На підтвердження наявності у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, позивач надав акти врегулювання щодобових небалансів № 03-2019- за березень 2019 року, № 04-2019- за квітень 2019 року, № 05-2019- за травень 2019 року, № 06-2019- за червень 2019 року та коригуючий акт № 03-2019--05 за березень 2019 року до акту № 03-2019- за березень 2019 року, довідки № 1 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за березень, квітень, травень та червень 2019 року, довідки № 2 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що виникли внаслідок несанкціонованого відбору природного газу споживачами з газорозподільної системи за березень, квітень, травень 2019 року, довідки № 3 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" за березень, квітень, травень, червень 2019 року, реєстри завантаження файлів до Інформаційної платформи.

Предметом позову у даній справі є вимога Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 222 820 105,75грн. заборгованості за транспортування природного газу відповідно до умов договору № від 17.12.2015, яка виникла внаслідок добових небалансів за березень-червень 2019 року, пені у розмірі 15 291 992,21грн., 3% річних у розмірі 1 312 978,90грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, а також положеннями Закону України Про ринок природного газу, Цивільного та Господарського кодексів України.

Пунктами 7, 45 ч.1 ст.1 Закону України Про ринок природного газу визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України Про ринок природного газу, транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Згідно з п.2 гл.1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством/оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Відповідно до п.1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Саме договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Відповідний висновок відповідає висновку, зробленому у постанові Верховного суду від 27.05.2021 у аналогічній справі № 904/5807/19.

У п.5 глави 1 розділу І Кодексу передбачено, що договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Укладений між позивачем та відповідачем договір транспортування природного газу від 17.12.2015 № не передбачає порядок оплати у разі виникнення у замовника добового небалансу.

Пунктом 2.3 Договору визначені послуги, які можуть бути надані відповідачу за спірним Договором.

Зазначений перелік послуг є вичерпним і вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів не передбачає.

Разом із тим, суд вважає за необхідне відзначити, що під час існування між сторонами відносин за спірним договором змінилося законодавство (Кодекс газотранспортної системи), яке регулює відносини між позивачем (Оператором ГТС) та відповідачем (Оператором ГРМ, Замовником).

01.03.2019 постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1437 Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України. Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через Інформаційну платформу оператора ГТС.

Пунктом 11 вказаної постанови передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи (позивача) з 01 серпня 2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією постановою. В даній редакції типового договору передбачений, в тому числі порядок оплати добових небалансів.

Однак, доказів того, що відповідні зміни були внесені сторонами до договору, суду надано не було. Укладений між сторонами договір не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та не встановлює зобов`язання відповідача щодо їх оплати.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати добових небалансів в примусовому порядку.

Посилання позивач на те, що відповідачем вчинено дії, якими схвалено виконання Договору саме в режимі добового балансування, а тому відповідач втратив право стверджувати, що укладений між сторонами Договір не передбачає врегулювання щодобових небалансів, суд вважає помилковими виходячи з наступного.

Як вже було встановлено судом сторони п. 17.2 Договору погодили, що усі зміни та доповнення до цього Договору оформляються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. За пунктом 17.3 Договору у разі внесення та затвердження Регулятором зміни до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести зміни до цього договору.

Однак, як вже було встановлено судом позивачем не надано доказів того, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами існував договір в редакції, яка б передбачала врегулювання щодобових небалансів, або ними були внесені відповідні зміни до вже існуючого Договору в порядку, встановленому Договором, а саме письмово з підписами уповноважених осіб.

При цьому в позовній заяві позивач посилається на порушення пункту 2.6 Договору, відповідно до якого Замовник має оплачувати послуги на умовах, зазначених в Договорі, тоді як вказаний Договір не передбачає вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів та оплату такого балансування, а регулює лише визначення вартості місячного небалансу та порядок його оплати.

Також, положеннями глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС Кодекс ГТС передбачено, що плату за добові небаланси може вносити і Оператор ГТС і Замовник (залежно від того обсяг небалансу є позитивним чи негативним).

Як вже зазначалось вище, укладений між сторонами Договір передбачає плату за послугу балансування, яку вносить лише Замовник (п. 9.1 Договору).

Відповідно до п.6 глави 6 розділу Кодексу ГТС якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Таким чином, норми Кодексу ГТС також передбачають наявність попередньої згоди замовника послуг транспортування природного газу на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу і така згода повинна буди надана на умовах договору на транспортування природного газу.

Однак, як встановлено та зазначено вище, між сторонами відсутній договір, який би передбачав врегулювання щодобових небалансів та відсутня згода на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу.

Також матеріали справи не містять і первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій кожної доби та понесення витрат пов`язаних з таким балансуванням, а додані до матеріалів справи односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не містять відомостей про джерела внесення в них інформації. Також коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів не містять пояснень, чому відбулися коригування, тим самим ставлять під сумнів достовірність інформації, зазначеної в таких актах.

Надаючи оцінку посиланням позивача на функціонування Інформаційної платформи та беззаперечність інформації, наданої з її ресурсів суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На офіційному веб-сайті Регулятора НКРЕКП в розділі Акти перевірок у нафтогазовому комплексі за 2019 рік міститься інформація щодо проведення перевірки АТ Укртрансгаз, результати якої оформлені актом № 161 від 19.04.2019 (зазначена інформація є публічною). В акті встановлено, що особистий кабінет Оператора ГРМ в інформаційній платформі не містить вкладку Створити номінацію, що не дає можливості оператору ГРМ подати номінацію у разі закупівлі природного газу для власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у власника природного газу у віртуальній торговій точці, що не відповідає вимогам абзацу першого пункту 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГTC, а саме інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку із зазначеним, НКРЕКП було прийнято постанову № 664 від 26.04.2019 Про здійснення заходів державного регулювання до AT Укртрансгаз відповідно до положень якої AT Укртрансгаз мало до 20.05.2019 привести свої дії у відповідність до вимог Кодексу ГТС….

Наведені обставини свідчать про те, що Інформаційна платформа Оператора ГТС на якій учасники ринку мали б вчиняти щодобові балансуючі дії у спірний період не виконувала своїх функцій належним чином по відношенню до Оператора ГРМ та, відповідно у цей період, в нього був навіть відсутній передбачений законодавством інструмент для вчинення щодобових балансуючих дій по відношенню до Оператора ГРМ.

Що стосується посилання позивача на двосторонні акти приймання-передачі природного газу, то суд вважає, що вони складалися на виконання умов Договору щодо приймання-передачі природного газу (та вимог пункту 5 глави 1 розділу XII Кодексу ГРМ (порядок документального оформлення приймання-передачі природного газу в точках виходу з газотранспортної системи до ГРМ між Оператором ГТС та Оператором ГРМ), не стосуються врегулювання сторонами питання щодобових небалансів та не можуть змінювати умов діючого Договору.

Виходячи із викладеного суд дійшов висновку про недоведеність позивачем вчинення щодобового балансування і понесення пов`язаних з таким балансуванням витрат.

Відповідно до змісту ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене та факт того, що Договір, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та обов`язку відповідача з оплати такого врегулювання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 222 820 105,75грн.

Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 15 291 992,21грн. пені та 1 312 978,90грн. 3% річних, оскільки ці вимоги є похідними вимогами від основного зобов`язання, у задоволенні якого судом відмовлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позову, апеляційної та касаційної скарг, суд, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 4, 12, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено "16" липня 2021 р.

Суддя Т.А. Лавренюк