ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Черкаси справа № 925/680/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Базиленка Анатолія Івановича

до Фермерського господарства «ТРОЯНДА ГРОМІВ»

про стягнення 35 849, 69 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Базиленко Анатолій Іванович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства «ТРОЯНДА ГРОМІВ» (вул. Центральна, 50, с. Громи, Уманський район, Черкаська область, 20343, ) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № У-24/45 від 13.05.2020 у розмірі 35 849, 69 грн., з яких: 31 428,90 грн - сума основного боргу, 1 955,42 грн - пеня, 1 995,68 грн - інфляційних втрат, 469,69 грн - 3 % річних та понесених судових витрат - сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу передав відповідачу товар на умовах визначених цим договором, проте зобов`язання щодо оплати придбаного товару відповідач не виконав, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 31 428,90 грн боргу, а також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 1 995,68 грн інфляційних втрат та 469,69 грн - 3 % річних та на підставі п. 5.1 договору - 1 955,42 грн пені.

Позовна заява містить клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 31.05.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; задовольнив клопотання Фізичної особи-підприємця Базиленка Анатолія Івановича про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов не надав.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 13, статті 74 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

13 травня 2020 року між Фізичною особою-підприємцем Базиленком Анатолієм Івановичем (продавець за договором, відповідач у справі) та Фермерського господарства «ТРОЯНДА ГРОМІВ» (покупець за договором, позивач у справі) було укладено договір купівлі-продажу № У-24/45 (далі - Договір).

Договір підписаний представниками сторін, підписи посвідчені їх печатками.

Продавець зобов`язався на підставі цього договору передати, а покупець - прийняти і сплатити за поставлений товар на умовах, вказаних в договорі (п. 1.1 Договору).

Кількість, найменування, ціна одиниці виміру Товару визначаються сторонами у специфікації, що є невід`ємним додатком № 1 до цього договору (надалі іменується - Специфікація) (п. 1.2 Договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2.2 Договору сума Договору складає: 2 429,50 Євро (Дві тисячі чотириста двадцять дев`ять Євро 50 центів), що еквівалентно 70 727,70 грн (сімдесят тисяч сімсот двадцять сім гривень 70 копійок), на дату укладання договору з розрахунку згідно середнього курсу продажу валюти (Євро) на Міжбанківському ринку України, визначеного за формулою наведеною в п. 2.3., що становить 29,11 грн за 1 Євро валюти на день погодження ціни (13.05.2020). Фактична сума Договору визначається як загальна сума вартості Товару, сплачена Покупцем у відповідності з умовами, визначеними в п. 2.2., 2.3., 4.1. даного Договору.

Товар передається покупцеві на протязі 7 (семи) робочих днів з дати підписання даного договору (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1 - 4.3 Договору Покупець зобов`язується перерахувати грошові кошти за Товар на розрахунковий рахунок Продавця в національній валюті України (гривні), еквівалентну 2 429,50 Євро (дві тисячі чотириста двадцять дев`ять Євро 50 центів), виходячи з середнього курсу продажу валюти (Євро ) на Міжбанківському ринку України згідно п. 2.2., 2.3. встановленого на день продажу валюти, але не нижче узгодженого Сторонами рівня 29,11 грн за Євро, що становить 70 727,70 грн (сімдесят тисяч сімсот двадцять сім гривень 70 копійок), у строк до 31 жовтня 2020 року.

Фактом оплати товару є надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Сторони погодили, що Покупець має право здійснити оплату за Товар на умовах попередньої оплати та/або частками, але в будь-якому випадку не пізніше останнього дня строку вказаного в п. 4.1. даного Договору.

На виконання умов Договору Позивач 13.05.2020 передав відповідачу товар, а саме: органо-мінеральне добриво «ГуміСил» марки «ГуміСил-В» в кількості 430 літрів, органо-мінеральне добриво «ГуміСил» (GumiSil) «Моно-Бор» в кількості 60 літрів та органо-мінеральне добриво «ГуміСил» (GumiSil) «Моно-Цинк» в кількості 50 літрів на загальну суму 70 727, 70 грн, що підтверджується видатковою накладною № Г-00086 від 13.05.2020, яка підписана відповідачем та скріплена його печаткою.

13 травня 2020 року Позивач виставив Відповідачу рахунок-фактуру № Г-00000090.

18 червня 2020 року ФГ «ТРОЯНДА ГРОМІВ» повернуло частину товару, що підтверджується накладною на повернення від 18 червня 2020 року на загальну суму 39 298,80 грн.

Отже, позивач зазначає, що Покупець має перед Постачальником заборгованість за поставлений Товар в розмірі 31 428,90 грн.

У визначені домовленостями сторін строки відповідач поставлений товар не оплатив, чим порушив права позивача, внаслідок чого і виник спір.

Позивач зазначає, що свою відмову від виконання зобов`язання відповідач пояснює тим, що йому поставили неякісний товар. Зі слів відповідача при використанні даного мінерального добрива забивалися форсунки.

Крім того, позивач зазначає, що добриво, яке він передав відповідачу розводиться з водою у співвідношенні 10 л добрива на 1 500 л води. Це говорить про те, що для того, щоб зрозуміти, що дане мінеральне добриво забиває форсунки, достатньо використати 20-30 літрів добрива. Відповідач використав фактично все добриво (240 літрів). Жодних претензій, вимог щодо недоліків та заміни товару від відповідача не надходило. Отже, позивач виконав свої зобов`язання повністю, Товар поставив належної якості, у встановлені строки та порядку.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу, пені, відсотків річних, інфляційних втрат.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами Договір, укладений сторонами, за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд вважає обґрунтованим та доведеним право позивача на стягнення з відповідача 31 428,90 грн суми основного боргу. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

За змістом ст. 599, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 3 % річних та втрат від інфляції.

Відповідно до розрахунку відповідач має сплатити втрати від інфляції за весь період прострочення листопад 2020 року - квітень 2021 року в сумі 1 995,68 грн та три проценти річних від простроченої суми за період 31.10.2020 - 30.04.2021 в розмірі 469,69 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати і 3 % річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведена правова викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 905/978/17, від 11.05.2018 у справі № 922/3087/17, від 26.04.2018 у справі № 910/11857/17.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат, 3 % річних за визначений позивачем період, суд встановив, що нарахування річних та інфляційних здійснено позивачем вірно, а тому, беручи до уваги, що відповідач не виконував належним чином зобов`язання, позов в цій частині належить задовольнити.

Позивач заявив до стягнення 1 955,42 грн пені.

Згідно з п. 5.1 Договору за невиконання договірних зобов`язань та порушення строків сплати за Товар, передбачених п. 4.1 договору Покупець несе матеріальну відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той час, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши розрахунок пені за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», з урахуванням умов Договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку про її обґрунтованість у сумі 1 955,42 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

У позовній заяві позивач заявив вимогу про відшкодування понесених судових витрат: сплаченого судового збору 2 270,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачена позивачем за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «ТРОЯНДА ГРОМІВ» (вул. Центральна, 50, с. Громи, Уманський район, Черкаська область, 20343, ) на користь Фізичної особи-підприємця Базиленка Анатолія Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) заборгованість за договором купівлі-продажу № У-24/45 від 13.05.2020:

31 428,90 гривень основного боргу,

469,69 гривень 3 % річних,

1 995,68 гривень інфляційних втрат,

1 955,42 гривень пені,

2 270,00 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз