ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2725/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Дістріб`юшн" (вул. Бориспільське шосе, 41-В, м. Київ, 02121)

до відповідача: фізичної особи Оприск Оксани Олегівни (АДРЕСА_1)

про повернення майна,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Хашко О.М.;

від відповідача: Мирогородова О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Асканія Дістріб`юшн" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд зобов'язати останнього повернути позивачу обладнання загальною вартістю 27500,00 грн, переданого у користування згідно укладеного між сторонами договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК в частині виконання обов'язку щодо повернення спірного майна після закінчення строку дії договору.

23.10.2020 від відповідача на електронну адресу суду надійшло письмове повідомлення (а.с.53-62, т.1), в якому відповідач повідомив суду обставину внесення відносно Оприск Оксани Олегівни 29.09.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення підприємницької діяльності.

12.11.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.80-90, 91-100, т.1), відповідно до якого відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, наголошуючи, зокрема, про відсутність між сторонами договірних правовідносин з суборенди обладнання, оскільки, за твердженням відповідача, додані до позовної заяви договір та акт приймання-передачі Оприск Оксаною Олегівною не підписувались. Крім цього відповідач наголосив на тому, що позивач пред'явив позов до неналежного відповідача, зважаючи, що підприємницька діяльність Оприск О.О. припинена з 29.09.2017.

18.11.2020 від позивача до канцелярії суду надійшло, зокрема, клопотання (а.с.111-116, т.1), в якому останній просив суд замінити у цій справі відповідача Фізичну особу-підприємця Оприск Оксану Олегівну на її процесуального правонаступника - фізичну особу Оприск Оксану Олегівну. Вказане клопотання позивач обґрунтував тим, що станом на день розгляду справи відповідач припинила свою підприємницьку діяльність, разом з цим зобов'язання відповідача за укладеним з позивачем договором не припиняються, оскільки відповідач як фізична особа не перестає існувати та згідно вимог законодавства відповідає всім своїм майном за зобов'язаннями, пов'язаними із здійсненням підприємницької діяльності. За результатом розгляду вказаного клопотання судом було постановлено ухвалу від 14.12.2020, якою замінено відповідача у справі №916/2725/20 Фізичну особу-підприємця Оприск Оксану Олегівну на правонаступника - фізичну особу Оприск Оксану Олегівну.

Також 18.11.2020 від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.117-130, т.1), відповідь на відзив (а.с.131-140, т.1) та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.141-145, т.1). Так, у відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача з приводу того, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, зважаючи, що на момент укладення договору суборенди обладнання у відповідача був наявний статус фізичної особи-підприємця, згідно вимог цивільного законодавства фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, а тому у спірних відносинах наявні підстави для здійснення заміни відповідача на правонаступника. Крім цього позивач наполягав на тому, що відповідач прийняв у користування обладнання на підставі договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК та згідно з актом приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С, які підписані обома сторонами, а тому зважаючи, що станом на цей час договір є припиненим, відповідач зобов'язаний повернути позивачу передане у користування обладнання.

25.11.2020 від відповідача до суду надійшли письмові заперечення (а.с.148-151, т.1), в яких останній наголосив на тому, що: підприємницька діяльність відповідача була припинена ще в 2017 році, а тому позов пред'явлено до неналежного відповідача; доводи з приводу наявності між сторонами договірних орендних відносин є необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві; позивач, долучивши до матеріалів справи копію договору від 13.05.2017 №108-ПК, не обґрунтував, яким чином цей доказ підтверджує викладені у позові обставини.

27.11.2020 від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання (а.с.152-155, т.1), згідно з яким відповідач просив суд призначити у цій справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи виконано підпис у графі "Суборендар" від імені ФОП Оприск в договорі суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК Оприск Оксаною Олегівною чи іншою особою?

- чи виконано відпис у графі "Орендар" від імені ФОП Оприск в акті приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С Оприск Оксаною Олегівною чи іншою особою?

В обґрунтування необхідності проведення експертизи з вищевказаних питань відповідач посилався на неможливість вирішення спору по суті у цій справі без дослідження питання виконання підпису від імені Оприск О.О. на вищевказаних договорі та акті, оскільки на ці докази позивач посилається як на підставу своїх вимог, натомість, відповідач категорично заперечує як факт підписання договору та акту, так і факт отримання спірного обладнання від позивача. Між цим, проведення експертизи відповідач просив суд доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а витрати з проведення експертизи покласти на сторін в рівних частинах.

Також 27.11.2020 від відповідача надійшла заява (а.с.156-159, т.1), згідно з якою останній просив суд постановити ухвалу про розгляд справи №916/2725/20 за правилами загального позовного провадження.

27.05.2021 від відповідача до суду надійшли додаткові письмові пояснення з урахуванням висновку експертизи (а.с.66-68, т.1), в яких відповідач зазначає про необґрунтованість та недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, зважаючи на зроблений експертом висновок щодо виконання на договорі суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК та акті приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С підпису від імені Оприск О.О. не нею особисто, а іншою особою. Крім цього відповідач просив суд при здійснені розподілу судових витрат між сторонами стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

Під час розгляду справи по суті у судових засіданнях представник позивача позовні вимоги до відповідача повністю підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову повністю заперечив, просив суд відмовити позивачу у його задоволенні.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.09.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Дістріб`юшн" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2725/20; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "26" жовтня 2020 об 11год.00хв.

26.10.2020 у судовому засіданні судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до "12" листопада 2020 о 14 год.45хв.

12.11.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву у судовому засіданні до "27" листопада 2020 о 15год.00хв.

27.11.2020 судом було протокольно ухвалено призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду по суті підготовчим засіданням. Водночас, 27.11.2020 судом було протокольно ухвалено відкласти підготовче засідання у цій справі на "14" грудня 2020 о 16год.30хв.

Ухвалою суду від 14.12.2020 замінено відповідача у справі №916/2725/20 Фізичну особу-підприємця Оприск Оксану Олегівну на правонаступника - фізичну особу Оприск Оксану Олегівну.

Крім цього, ухвалою суду від 14.12.2021 у справі 916/2725/20 було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Вказаною ухвалою перед експертом/-ами поставлено наступні питання: - чи виконано підпис від імені Оприск Оксани Олегівни: в підрозділі "суборендар" графі "директор" договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК; в розділі "підписи сторін" графі "від імені суборендаря" в акті приймання-передачі, який є додатком №1 до договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК; в розділі "юридичні адреси, банківські реквізити і підписи сторін" в графі "прийняв" акту приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Також, зазначеною ухвалою судом було зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 19.01.2021 судом було, зокрема, поновлено провадження у справі №916/2725/20 з 08.02.2021; призначено судове засідання на « 08» лютого 2021 о 10год.30хв.; повідомлено позивача про засідання суду та викликано особисто Оприск Оксану Олегівну в засідання суду; направлено відповідачу рахунок для здійснення оплати вартості експертизи від 12.01.2021 № 21-64 (41) на суму 9021,89 грн з ПДВ; зобов'язано сторін надати суду у строк до 08.02.2021 (10:00) затребувані експертом додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 08.02.2021, враховуючи здійснення розгляду клопотання експерта, матеріали справи були направлені Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 14.12.2020; зобов'язано експертну установу повернути матеріали справи після закінчення проведення експертизи або у випадках, встановлених законом, коли проведення експертизи виявилось неможливим; провадження у справі №916/2725/20 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Приймаючи до уваги усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у цій справі, а саме надходження висновку експерта за результатом проведеної експертизи згідно з ухвалою суду від 14.12.2020, провадження у справі ухвалою суду від 19.04.2021 було поновлено з 17.05.2021 та призначено у справі підготовче засідання на "17" травня 2021 о 15:00.

17.05.2021 судом було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на « 27» травня 2021 о 15:00.

27.05.2021 судом у судовому засіданні протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на « 14» червня 2021 о 12:00.

14.06.2021 судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до « 01» липня 2021 о 17:00.

Крім цього, під час розгляду справи ухвалами суду від 05.11.2020, 12.11.2020, 08.02.2021 та від 08.06.2021 судом було забезпечено участь представника позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 01.07.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Як встановлено судом, позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача з вимогами про зобов'язання останнього повернути позивачу обладнання загальною вартістю 27500,00 грн. На підтвердження обставин щодо наявності між сторонами договірних відносин з оренди спірного обладнання та його фактичного отримання у користування відповідачем позивач разом з позовом надав суду:

1. договір суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК (а.с.30-33, 187-188, т.1), в якому зазначено, що він укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшн" (орендар) та Фізичною особою-підприємцем Оприск Оксаною Олегівною (суборендар), а підписантами договору вказані: від позивача - Алексєєв Р.А, від відповідача - ФОП Оприск. Відповідно до п. 1.1. договору орендар передає, а суборендар приймає в тимчасове володіння та користування на умовах суборенди обладнання для роздрібної торгівлі (далі - обладнання). Відповідно до п.1.2. цього договору факт передачі обладнання, визначеного в п.1.1. договору, підтверджується актом приймання-передачі, підписаним уповноваженими представниками сторін. Відповідно до п.2.1. договору обладнання передається орендарю в оренду за цільовим призначенням, а саме для використання з метою забезпечення продажу напоїв, що постачаються орендарем суборендарю по договору поставки №108-ПК від 13.05.2017 (далі - договір поставки). За змістом п.6.1. договору орендар має право вимагати від суборендаря, зокрема, повернення обладнання після закінчення строку дії договору, в свою чергу суборендар, відповідно до умов п.7.2. договору, зобов'язується повернути обладнання після припинення дії договору протягом 3-х робочих днів. Відповідно до 8.1. договору після закінчення строку дії договору або в разі дострокового його розірвання суборендар зобов'язаний протягом 3 (трьох) робочих днів повернути обладнання орендарю разом з тарою, упаковкою та технічною документацією (комплектно) на підставі акту приймання-передачі. Згідно з п.п.9.1., 9.2. договору він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017. У тому випадку, якщо сторони, у строк не менше ніж за 20 календарних днів до закінчення строку дії даного договору не повідомлять одна одну про бажання розірвати договір, то він вважається автоматично пролонгованим на один календарний рік на тих же умовах. Пунктом 11.1. передбачено, що договір може бути розірваний достроково, зокрема, на вимогу однієї сторони за умови письмового попередження іншої сторони не менше ніж за 10 календарних днів до дати розірвання. Згідно з п.11.2. договору у випадку дострокового припинення договору за ініціативою орендаря, договір вважається припиненим з дати, зазначеної у відповідному повідомленні орендаря до суборендаря про припинення договору.

2. акт приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С (а.с.34-35, 190-191, т.1), в якому зазначено, що його складено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшн" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Оприск Оксаною Олегівною, а підписантом вказано від імені відповідача Оприск О.О. (орендар). Згідно з цим актом на підставі договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК орендодавцем передано в суборенду орендарю комплект обладнання для приготування кави (далі - майно, що суборендується), а саме - головка роздавальна типу М, UBC, з 2 штуцером, у кількості 25 штук, загальною вартістю 27500,00 грн.

14.08.2020 позивач засобами поштового зв'язку направив на адресу відповідача вимогу від 11.08.2020 №11/08/20 (а.с.36-38, т.1), в якій позивач вимагав повернути обладнання за договором суборенди від 13.05.2017 №44-СК та/або перерахувати на рахунок ТОВ «Асканія Дистріб`юшн» кошти в розмірі 27500,00 грн протягом 7 днів від дня отримання претензії.

Також під час розгляду справи позивачем було подано до суду для долучення до матеріалів справи: 1) додаток №1 до договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК (а.с.189, т.1), який містить відомості про його укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшн" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Оприск Оксаною Олегівною (суборендар), підписантом від імені суборендаря вказано Оприск О.О.; 2) договір поставки від 13.05.2017 №108-ПК (а.с.119-123, 181-183, т.1), який містить відомості про його укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшн" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Оприск Оксаною Олегівною (покупець), підписантом вказано Оприск О.О., та за умовами якого постачальник зобов'язався в обумовлений договором строк поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар в асортименті відповідно до специфікації, що є невід'ємною частиною договору (додаток №1), в кількості та за ціною, зазначеними у накладних; 3) специфікацію до договору (а.с.124, 184, т.1), якою погоджено асортимент товару - квас та лимонад, виробник «Ярило» та в якій підписантом також вказано Оприск О.О.; 4) повідомлення до договору (а.с.125, 185, т.1), яке містить відомості, що уповноваженою особою ФОП Оприск О.О. на отримання матеріальних цінностей за договором є Оприск О.О. та вказано, що підписантом є Оприск О.О.; 5) додаткову угоду №1 до договору поставки (а.с.126-127, 186, т.1), яка містить відомості про її укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб`юшн" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Оприск Оксаною Олегівною (покупець) та вказано підписантом від відповідача - Оприск О.О.

Заперечуючи щодо позовних вимог позивача, відповідач наполягав на тому, що він не отримував від позивача спірне обладнання, а також не підписував договір суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК та акт приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С.

З врахуванням того, що при вирішенні даного спору необхідно встановити обставину наявності договірних правовідносин сторін, а також надати оцінку запереченням відповідача, а для встановлення обставини підписання/не підписання відповідачем договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК, додатку №1 та акту приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, суд призначив у цій справі почеркознавчу експертизу.

Так, 31.03.2021 судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було складено висновок експерта №21-64 судово-почеркознавчої експертизи (а.с.42-56, т.2), яким встановлено, що підписи від імені Оприск О.О. у наданих на експертизу документах: 1) договорі суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017 (матеріали господарської справи №916/2725/20, т.1 а.с.187-188), розміщений на сторінці 4 в розділі «суборендар», в графі «директор», праворуч від рукописного запису «Оприск»; 2) акті приймання-передачі (додаток №1 до договору суборенди обладнання №44 - СК від 13.05.2017) (а.с.189), розміщений в графі «від імені суборендаря», праворуч від рукописного запису «Оприск»; 3) акті №91-С приймання-передачі майна від 13.05.2017 згідно договору суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017 (а.с.190-191), розміщений в графі «прийняв», ліворуч від рукописного запису «Оприск О.О.», виконані не самою Оприск Оксаною Олегівною, а іншою особою (особами). Досліджені підписи від імені Оприск О.О. виконані з наслідуванням підпису (підписам) Оприск О.О. При цьому в мотивувальній частині висновку експертом зазначено, що

оцінкою результатів порівняльного дослідження встановлено, що перераховані у висновку розбіжні ознаки суттєві, стійкі, виходять за межі варіантів ознак підписного почерку Оприск О.О. та утворюють сукупність, достатню для категоричного висновку про те, що підпис від імені Оприск О.О. у наданому на експертизу Акті №91-С приймання-передачі майна від 13.05.2017 згідно Договору суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017 (матеріали господарської справи №916/2725/20, том №1, а.с.190-191), виконаний не самою Оприск Оксаною Олегівною, а іншою особою (особами). Виявлені в процесі проведеного дослідження збіжні ознаки малоінформативні, у даному випадку на зроблений висновок не впливають, оскільки при наявності вказаних розбіжностей, пояснюються виконанням досліджуваного підпису з наслідуванням підпису (підписам) Оприск Оксани Олегівни.

Також в матеріалах справи наявні докази (а.с.170-179, т.1; а.с.24-29, т.2), які подавались відповідачем як вільні зразки підпису Оприск О.О. з метою проведення у цій справі почеркознавчої експертизи.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції, станом на 13.05.2017) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За умовами п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За умовами ч.ч.1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Позиція суду

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про зобов'язання останнього повернути позивачу обладнання загальною вартістю 27500,00 грн, переданого у користування на підставі договору суборенди обладнання від 13.05.2017 №44-СК та згідно з актом приймання-передачі майна від 13.05.2017 №91-С.

Як було встановлено судом, відповідач обставину отримання товару, а також підписання особисто Оприск О.О. вищевказаних договору та акту заперечує, у зв'язку з чим в межах цієї справи судом було призначено почеркознавчу експертизу.

Так, стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. На підставі частини першої цієї статті (в редакції, станом на 13.05.2017) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Водночас, в тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Так, за результатом проведення почеркознавчої експертизи в межах цієї справи на підставі ухвали суду від 14.12.2020 експертом було зроблено висновок, що підписи від імені Оприск О.О. у наданих на експертизу документах: 1) договорі суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017 (матеріали господарської справи №916/2725/20, т.1 а.с.187-188), розміщений на сторінці 4 в розділі «суборендар», в графі «директор», праворуч від рукописного запису «Оприск»; 2) акті приймання-передачі (додаток №1 до договору суборенди обладнання №44 - СК від 13.05.2017) (а.с.189), розміщений в графі «від імені суборендаря», праворуч від рукописного запису «Оприск»; 3) акті №91-С приймання-передачі майна від 13.05.2017 згідно договору суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017 (а.с.190-191), розміщений в графі «прийняв», ліворуч від рукописного запису «Оприск О.О.», виконані не самою Оприск Оксаною Олегівною, а іншою особою (особами). При цьому згідно з висновком експерта досліджені підписи від імені Оприск О.О. виконані з наслідуванням її підпису (підписам).

Приймаючи до уваги, що з матеріалів справи та пояснень сторін суд не встановив наявності підстав для відхилення вищевказаного висновку експерта, а також враховуючи, що на спростування цього висновку позивач жодного доказу суду не подав, суд, при вирішенні спору між сторонами, керується тим, що подані позивачем на підтвердження заявлених вимог договір суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017, акт приймання-передачі (додаток №1 до договору суборенди обладнання №44 - СК від 13.05.2017) та акт №91-С приймання-передачі майна від 13.05.2017 згідно договору суборенди обладнання №44-СК від 13.05.2017 є такими, що не були підписані відповідачем.

Отже, враховуючи, що відсутність підпису відповідача на вищевказаних договорі та актах свідчить про те, що відповідач не є стороною тієї домовленості, яка втілена в контексті договору, відповідно зазначені договір та акти не можуть створювати для відповідача будь-яких правових наслідків, на досягнення яких спрямовані їх умови, а також підтверджувати обставину передачі позивачем відповідачу обладнання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що позивачем інших доказів на підтвердження обставини отримання відповідачем спірного обладнання, окрім тих, що досліджувались експертом, суду не подано, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Оприск О.О. було уповноважено будь-яку іншу особу на підписання від її імені договору з позивачем, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставини наявності у відповідача обов'язку повернути спірне обладнання, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

При цьому суд зауважує, що подані позивачем договори поставки з додатками, які містять відомості про їх підписання позивачем та відповідачем, жодним чином не підтверджують факту отримання відповідачем спірного обладнання, оскільки стосуються правовідносин поставки. Між цим суд відзначає, що доказів виконання сторонами зобов'язань з поставки товару матеріали справи також не містять. Крім того, під час розгляду справи у судовому засіданні Оприск О.О. повідомила, що підпис на договорі поставки від 13.05.2017 №108-ПК виконаний не нею особисто, проте відповідних доказів на підтвердження цієї обставини суду подано не було.

За вищевикладених обставин, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов позивача не підлягає задоволенню, сплачений останнім при поданні позову судовий збір в сумі 2102,00 грн слід покласти на позивача, а також стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати, пов'язані з проведенням експертизи у цій справі, в розмірі 9021,89 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір за подання позову в сумі 2102,00 грн покласти на позивача.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Дістріб`юшн" (вул. Бориспільське шосе, 41-В, м. Київ, 02121, ) на користь фізичної особи Оприск Оксани Олегівни (Дніпропетровська дорога, 127, кв.140, м. Одеса, 65123, ідентифікаційний номер , 14.02.1980 р.н.) витрати за проведення експертизи в сумі 9021 /дев'ять тисяч двадцять одну/грн 89 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 12 липня 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля