ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. Справа №727/8819/16-а

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" б/н від 10.02.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/664/21 від 19.02.2021)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.12.2020 (суддя Марущак І.В., повний текст складено 20.01.2021)

у справі № 727/8819/16-а

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд", (надалі ТзОВ "Гіпербуд"), м. Хмельницький

до відповідача-1: Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради

до відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Проспект", (надалі ОК "ЖБК "Проспект") м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чернівецька міська рада, м. Чернівці

про визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмежень

за участю учасників справи:

від позивача: Стороженко Ю.В. адвокат (ордер серії ВХ №1011787 від 22.03.20212)

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Шевченко М.М. адвокат (свідоцтво №000019 від 27.06.2014)

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ Гіпербуд звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та до ОК "ЖБК "Проспект", з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернівецької міської ради, про визнання незаконним та скасування містобудівних умов та обмежень №1226/16 від 15.04.2016 забудови земельної ділянки по проспекту Незалежності, 131 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог а.с. 40 том IV).

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 16.12.2020 у справі № 727/8819/16-а у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав оскаржуваними містобудівними умовами, а визнання їх недійсними та скасування не призведе до відновлення його прав. Окрім того, суд зазначив, що в даному випадку позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись з даним рішенням, ТзОВ Гіпербуд подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник вважає, що оскаржувані містобудівні умови та обмеження видані відповідачу-2 для забудови земельної ділянки, яка належить на праві оренди позивачу. А відтак, вони є незаконними та такими, що порушують право позивача, відповідно підлягають скасуванню.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи в якості інформації постанову Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 926/1574/18 (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01.04.-4971/21 від 12.07.2021).

Відповідач-1 явку уповноваженого представника в судове засідання 13.07.2021 не забезпечив. В попередньому судовому засіданні представник проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/3222/21 від 05.05.2021), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/3334/21 від 11.05.2021), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання 13.07.2021 не забезпечила, надіслала клопотання про розгляд судового засідання без її участі. В попередньому судовому засіданні представник проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/3222/21 від 05.05.2021), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

У 2007 році міськрада своїм рішенням визнала переможцем інвестиційного конкурсу будівництва житлового кварталу на просп. Незалежності, 131 - ТзОВ Хмельницькбудінвест.

12.03.2008 між міськрадою та ТзОВ Хмельницькбудінвест укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, просп. Незалежності, 131, для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями (а.с. 70-79 том І).

25.08.2010 ТзОВ Хмельницькбудінвест видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: просп. Незалежності, 131 (а.с. 82 том І).

26.11.2010 ТзОВ Хмельницькбудінвест видано дозвіл на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (а.с. 80 том І).

У подальшому на підставі рішення засновника ТзОВ Хмельницькбудінвест від 07.02.2011 шляхом виділу з цього товариства було створено ТзОВ Гіпербуд, яке є правонаступником ТзОВ Хмельницькбудінвест.

04.05.2012 між ТзОВ Гіпербуд (орендарем) та міськрадою (орендодавцем) укладено договір оренди землі №7800 з цільовим призначення - землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.14). Мета використання земельної ділянки - для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями (а.с. 98-106 том І).

29.08.2012 ТзОВ Гіпербуд видано дозвіл на виконання будівельних робіт для будівництва будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру) (а.с. 142 том І).

У подальшому 27.08.2015 міськрада прийняла рішення №1692, п.1 якого розірвано договір оренди землі від 04.05.2012 № 7800 в односторонньому порядку. При цьому п.4 цього рішення вирішено надати дозвіл на складання проекту відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0022 загальною площею 1,3 га, яка розташована на просп. Незалежності, 131 у м. Чернівці. Замовником при цьому визначено ОК ЖБК Проспект.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 (справа № 926/1470/15), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2016, визнано недійсним рішення міськради від 27.08.2015 № 1692 в частині припинення договору оренди землі від 04.05.2012 № 7800, укладеного між міськрадою та ТзОВ Гіпербуд (а.с. 113-118, 127-133 том І).

Рішенням міськради від 25.02.2016 № 107 вирішено, зокрема, припинити договір оренди землі від 04.05. 2012 № 7800, укладений між міськрадою та ТзОВ Гіпербуд (п.24); затверджено проєкт відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 1,3 га за адресою: проспект Незалежності, 131, м. Чернівці (кадастровий номер :11:001:0022) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) за рахунок земельної ділянки, наданої для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями (п. 24.1); надано ОК ЖБК Проспект земельну ділянку площею 1,3 га за адресою: м. Чернівці, просп. Незалежності, 131 (кадастровий номер :11:001:0022) в оренду на 3 роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (п. 24.2).

На підставі цього рішення між міськрадою та ОК ЖБК Проспект укладено 01.04.2016 договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: просп. Незалежності, 131, м. Чернівці.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 18.07.2017 №92208932, 28.10.2016 державний реєстратор Чернівецької міської ради зареєстрував за ОК "ЖБК Проспект" право оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 131, строком до 24.10.2019, загальною площею 1,3 га, кадастровий номер :11:001:0022, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

15.04.2016 Департамент видав ОК ЖБК Проспект містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 1226/16 щодо будівництва господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 131. Відповідно до п. 5 цих містобудівних умов та обмежень документом, що підтверджує право користування земельною ділянкою є договір оренди землі від 01.04.2016.

Проте, судовими рішеннями у справі № 926/403/16 визнано недійсним та скасовано рішення № 107 міськради від 25.02.2016 в частині пунктів 24, 24.1, 24.2, а також визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.04.2016 №10020 (а.с. 119-125 том І).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 18.07.2017 №92208932, на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2017 у справі №926/4124/16, 20.04.2017 державним реєстратором Чернівецької міської ради внесено запис про припинення речового права за ОК ЖБК "Проспект", а саме припинено право оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 131, строком до 24.10.2019, загальною площею 1,3 га, кадастровий номер :11:001:0022, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

У подальшому ОК ЖБК Проспект учинялися дії щодо укладення договору оренди земельної ділянки, розташованої у м. Чернівці на просп. Незалежності, 131, проте, станом на момент розгляду даної справи доказів чинності укладеного договору спірної земельної ділянки між ОК ЖБК Проспект та міською радою суду не надано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 18.07.2017 №92208932, право приватної власності на будівлю, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 2725,3 кв.м, який знаходиться за адресою проспект Незалежності, 131, м. Чернівці, будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру) торговий центр, яке було зареєстроване за ОК "ЖБК Проспект" скасовано Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України 14.06.2017 на підставі рішення №35661325.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 18.07.2017 №92208932, право приватної власності на незавершена будівництвом будівля охорони літ.Б, відсоток готовності 18%, який знаходиться за адресою проспект Незалежності, 131, м. Чернівці, незавершене будівництво, господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки, об`єкт житлової нерухомості, яке було зареєстроване за ОК "ЖБК Проспект" скасовано Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України 14.06.2017 на підставі рішення №35660717.

Фактично чинними на час розгляду справи є рішення міськради від 29.03.2012 року № 457, яким ТзОВ Гіпербуд надано в оренду земельну ділянку площею 1,3 га за адресою: м. Чернівці, просп. Незалежності, 131 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, та укладений на підставі цього рішення договір оренди землі від 04.05.2012 № 7800.

Як стверджує позивач, станом на даний час, при чинності оспорюваних містобудівних умов та обмежень від 15.04.2016, у ОК ЖБК Проспект відсутній документ, який підтверджував право користування земельною ділянкою, наданою для забудови по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці. Однак існування (чинність) таких містобудівних умов і обмежень забудови вищезазначеної земельної ділянки без правовстановлюючого документа на право користування даною земельною ділянкою порушує правові і організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій, спрямовані на забезпечення сталого розвитку населених пунктів, що в цілому, суперечить державній політиці в сфері містобудування, а також порушує інтереси держави та територіальної громади м. Чернівці.

Наведені обставини стали підставою звернення до суду із даним позовом.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Предметом спору є визнання незаконними та скасування виданих Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради ОК ЖБК «Проспект» містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки від 15.04.2016, яка належить ТзОВ "Гіпербуд" на праві користування.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Статтею 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно зі ст. 29 цього Закону основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Пунктом 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 (далі - Порядок №109) встановлено, що розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України Про регулювання містобудівної діяльності.

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до п. 5, п.7 оскаржуваних містобудівних умов та обмежень документом, що підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою є договір оренди землі №10020 від 01.04.2016, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

У п 3 містобудівних умов та обмежень зазначено, що намір забудови - будівництво господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з ч. 1 ст. 20 Земельного Кодексу України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування (ч. 1 ст. 38 Земельного Кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що документом, який підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою ОК "ЖБК "Проспект" (при отриманні містобудівних умов третьою особою) було зазначено договір оренди землі від 01.04.2016 № 10020.

В пункті 1.1 договору оренди землі №10020 від 01.04.2016 орендодавець (Чернівецька міська рада) надав, а орендар (ОК ЖБК Проспект) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, основний вид цільового призначення якої: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що має код виду класифікації - 03.07, в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, в розумінні ч. 5 ст. 20 ЗК України.

Як зазначалося вище, пункти 24, 24.1, 24.2 рішення Чернівецької міської ради від 25.02.2016 № 107 та договір оренди землі №10020 від 01.04.2016 визнані недійсними та скасовані рішеннями господарських суддів у справі № 926/403/16.

З аналізу умов договору оренди земельної ділянки від 12.03.2008, укладеного між Чернівецькою міською радою та ТзОВ Хмельницькбудінвест, та умов договору оренди землі №10020 від 01.04.2016, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОК ЖБК Проспект, вбачається, що предметом оренди є одна й таж сама земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, просп. Незалежності, 131 (а.с. 70-82, 98-106 том І). Даний факт не заперечується і учасниками справи.

Абзацом 3 ч. 8 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Проте, суд вважає, що на даний момент намір будівництва, який зазначений в п.3 оспорюваних містобудівних умов та обмежень, будівництво господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки не відповідає виду цільового використання земельної ділянки за адресою проспект Незалежності, 131, площею 1,3000 га (кадастровий номер :11:001:0022). Однак на момент видачі оспорюваних містобудівних умов та обмежень було змінено цільове призначення земельної ділянки, підстави зміни скасовані пізніше.

Тобто, на момент видачі оспорюваних містобудівних умов та обмежень від 15.04.2016 № 1226/16, щодо будівництва господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 131 були подані всі необхідні документи.

Водночас суд погоджується з твердженнями позивача, що протиправність дій відповідачів полягає в тому, що на момент видачі містобудівних умов та обмежень від 15.04.2016, набрала законної сили постанова Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 по справі №926/1470/15, якою визнано недійсним рішення міськради від 27.08.2015 № 1692 Про припинення договору оренди землі від 04.05.2012 № 7800, укладеного між міськрадою та ТзОВ Гіпербуд. Відповідно на момент видачі були чинні два правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою (позивача та у відповідача-2).

Системний аналіз норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дає підстави для висновку, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки є виконаними (реалізованими) з моменту закінчення проектування об`єкта будівництва, а саме затвердження замовником проектної документації, а в послідуючому видачі дозвільного документу на виконання будівельних робіт.

Як зазначалося вище, ТзОВ Хмельницькбудінвест 25.08.2010 було видано містобудівні умови та обмеження забудови багатоквартирним житловим будинком з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом земельної ділянки за адресою: просп. Незалежності, 131.

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вихідні дані для проектування, експертні висновки до проектно-кошторисної документації на будівництво об`єктів, експертні висновки до проектів містобудівної документації, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. Даний закон набрав чинність 12.03.2011.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до якого дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об`єкта.

26.11.2010 ТзОВ Хмельницькбудінвест видано дозвіл на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом, а пізніше позивачу ТзОВ Гіпербуд 29.08.2012 видано дозвіл на будівництво. Згодом в даному дозволі замінено замовника будівництва позивача на відповідача-2.

Відповідно суд зазначає, що видані позивачу містобудівні умови та обмеження забудови багатоквартирним житловим будинком з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом земельної ділянки за адресою: просп. Незалежності, 131, від 25.08.2010 реалізовані та вичерпали свою дію внаслідок їх виконання (закінчення проектування об`єкта будівництва)

До такої ж самої позиції приходить суд і щодо містобудівних умов та обмежень від 15.04.2016 № 1226/16, щодо будівництва господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 131, що є предмет спору у даній справі.

Оскільки спірні містобудівні умови та обмеження є ненормативним актом суб`єкта владних повноважень, який реалізований та вичерпав свою дію внаслідок його виконання (закінчення проектування об`єкта будівництва), то відповідно скасування цих містобудівних умов та обмежень не породжує наслідків для орендаря земельної ділянки, так як з моменту укладення договору оренди земельної ділянки виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією права користування земельною ділянкою.

Відтак, суд прийшов до висновку, що оспорювані містобудівні умови та обмеження на забудову земельної ділянки, яка належить позивачу на праві користування, жодним чином не впливають на обсяг прав чи інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17.

Суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі, якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.

Зазначений висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц (провадження № 14-703цс19).

У справі, яка розглядається, позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування містобудівних умов та обмежень від 15.04.2016 №1226/16, виданих для будівництва, господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки за адресою проспект Незалежності, 131, м. Чернівці. На даний момент не зареєстроване право власності на незавершене будівництво, господарських споруд (будівель охорони) з облаштуванням відкритої автостоянки, об`єкт житлової нерухомості.

Таким чином, позов, предметом якого є визнання незаконним та скасування виданих Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки, проектування об`єкта будівництва на якій закінчено та видано дозвіл на виконання будівельних робіт, не може бути задоволено з огляду на те, що вказане рішення органу місцевого самоврядування реалізовано та вичерпало свою дію внаслідок виконання, а відтак його скасування не породжує наслідків для користувача земельної ділянки.

При цьому зазначені позовні вимоги не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Пунктом 10 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.04.2020 в даній справі дійшла висновку: Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на земельну ділянку, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. (а.с. 48-54 том ІІІ).

Правомірність землекористування земельною ділянкою позивачем встановлено у справах №926/403/16, №926/1989/20.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що між сторонами даної справи існує велика кількість спорів, вирішення яких в свою чергу породжує нові спори, які зводяться до неможливості користування позивачем земельною ділянкою для її забудови у зв`язку із позбавленням його в тому числі володіння даною земельною ділянкою.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що способи захисту прав на земельні ділянки, гарантії права власності на земельну ділянку, а також відповідальність органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за порушення права власності на землю та за видання актів, які порушують права власників земельних ділянок визначені Земельним кодексом України, зокрема, щодо права землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Натомість обраний позивачем спосіб захисту, на думку суду, не є ефективним, тобто таким, що не відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення.

Відповідно до приписів ст.14 ГПК України суд здійснює розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і не наділений повноваженнями щодо самостійної зміни замість позивача підстав або предмета позову, а вправі лише надати правову кваліфікацію спірним правовідносинам в межах заявлених підстав та предмета позову.

З огляду на викладене та встановлені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що задоволення заявлених позивачем позовних вимог не вплине на відновлення становища позивача, яке існувало до прийняття оскаржуваного акту суб`єкта владних повноважень, оскільки задоволення цих вимог не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача та відновити становище, яке існувало до видання містобудівних умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва та дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що судовим рішенням у цій справі не було порушено майнових прав позивача, гарантованих, зокрема, статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, а лише вказано на визначену законом процедуру відновлення порушених прав (захист права власності/користування) шляхом подання позову про відшкодування шкоди або усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом її звільнення та повернення землекористувачу.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ТзОВ «Гіпербуд» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.12.2020 у справі № 727/8819/16-а залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текс складено 20.07.2020.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.Л. Мирутенко

Б.Д. Плотніцький