ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. Справа№ 910/6124/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 р.

у справі № 910/6124/21 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

до 1. Акціонерного товариства "Прокредит банк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім"

про визнання права та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Прокредит банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім", в якому просить:

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та поновити право іпотеки шляхом скасування рішень у сфері державної реєстрації щодо реєстрації права власності, іпотеки та іпотекодержателя, обтяжень, припинення іпотеки, припинення обтяжень та зміни об`єктів нерухомого майна;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 427 від 17.03.2011 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармхім" та Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк";

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" право вимоги та право іпотекодержателя за іпотечним договором, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармхім" та Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк", посвідченим 17.03.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим № 1816, щодо об`єктів за наступними реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 10, 10, 10, 110.

- визнати недійсним договір іпотеки № 398646-ІДІ, укладений між Акціонерним товариством "Прокредит банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармхім", посвідчений 27.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстраційним номером № 902.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 р. справу № 910/6124/21 передано за підсудністю до Господарського суду Сумської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" вказує на те, що предмет позову у даній справі стосується визнання недійсним договору, тому до даних правовідносин не можуть бути застосовані правила виключної підсудності, тому предмет спору не має жодного відношення до спорів щодо нерухомого майна.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" у справі № 910/6124/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) та встановлено відповідачам строк для подання відзивів на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України.

11.06.2021 р. через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", а ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 р. у справі № 910/6124/21 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі є вимоги позивача про: застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та поновлення права іпотеки шляхом скасування рішень у сфері державної реєстрації щодо реєстрації права власності, іпотеки та іпотекодержателя, обтяжень, припинення іпотеки, припинення обтяжень та зміни об`єктів нерухомого майна; визнання права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 427 від 17.03.2011 р.; визнання права вимоги та права іпотекодержателя за іпотечним договором щодо об`єктів за наступними реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 10, 10, 10, 110; визнання недійсним договору іпотеки № 398646-ІДІ від 27.10.2017 р.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлює як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Згідно зі ст. 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 3 ст. 30 ГПК спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

При цьому, тлумачення ч. 3 ст. 30 ГПК України повинно відбуватися з урахуванням принципу правової визначеності, який, в аспекті даного спору, полягає у забезпеченні здатності вірного тлумачення закону пересічною особою. Зокрема, встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.07.1995 р. у справі "Толстой-Милославський" (Tolstoy Miloslavsky) проти Сполученого Королівства (скарга № 18139/91), визначаючи зміст терміну "передбачений законом" сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

З огляду на зазначений підхід Європейського суду з прав людини до тлумачення правових норм, положення ч. 3 ст. 30 ГПК України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності, коли нерухоме майно, право власності на таке майно або інші вимоги, що стосуються нерухомого майна, є предметом спору.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 р. та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018р., до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовних вимог у даній справі, основна частина позовних вимог стосується права вимоги за іпотечним договором від 17.03.2011 р. за реєстровим № 1816 та договором іпотеки № 398646-ІДІ від 27.10.2017 р. За умовами вказаних договорів в іпотеку передавалося нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармхім», яке знаходиться у м. Шостка Сумської області.

Таким чином, позовні вимоги стосуються нерухомого майна, зокрема прав на таке нерухоме майно, тому до них повинні застосовуватись положення ГПК України щодо виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 р. у справі № 910/10647/18 дійшла висновку про те, що вилючна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

За правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Сумської області

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про передачу справи № 910/1151/21 за виключною підсудністю до Господарського суду Сумської області.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" фактично, вже оцінені судом вище, а відтак відхиляються як необґрунтовані.

За вказаних обставин колегія суддів вважає відсутніми правові підстави для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 р. у справі № 910/6124/21.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.04.2021 р. у справі № 910/6124/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна