Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/273/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 134 007 грн 22 коп.

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех"

про стягнення коштів у сумі 3 366 грн 94 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) - не з`явився;

від первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Процун О.І., згідно Витягу з ЄДРЮОФОПГФ (в режимі відеоконференції).

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP626XI120440545.

У судовому засіданні 5 липня 2021 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Підприємство) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Відокремлений підрозділ, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 134 007 грн 22 коп., з яких: 132 442 грн 56 коп. - основний борг, 529 грн 05 коп. - три відсотки річних, 1 035 грн 61 коп. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконано свої зобов`язання з оплати поставленого позивачем відповідно до умов, укладеного між Товариством та Підприємством в особі Відокремленого підрозділу, Договору поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238, товару, у зв`язку з чим у Відокремленого підрозділу виникла заборгованість перед Товариством у розмірі 132 442 грн 56 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 529 грн 05 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 035 грн 61 коп. Стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат заявлено з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року позовну заяву Товариства від 08.04.2021 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 17 травня 2021 року.

7 травня 2021 року від представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 28.04.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 06.05.2021 р. № 8128/001 з додатками (а.с. 76-81), в якому останній зазначив, що станом на момент подання відзиву на позовну заяву заборгованість за договором поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238 становить 121 508 грн 82 коп. Суму основного боргу представником відповідача визнано. Також представник відповідача зазначив, що 30.04.2021 р. Відокремленим підрозділом здійснено часткову оплату у розмірі 10 933 грн 74 коп. До відзиву додано платіжне доручення від 30 квітня 2021 року № 4781 на суму 3 644 грн 58 коп. та платіжне доручення від 30 квітня 2021 року № 4782 на суму 7 289 грн 16 коп. Суми нарахованих 3% річних та інфляційних втрат представник відповідача заперечив у повному обсязі.

7 травня 2021 року до Господарського суду Рівненської області надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Підприємство) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Відокремлений підрозділ, первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом)) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (далі - Товариство, первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) про стягнення коштів у сумі 3 366 грн 94 коп., з яких: 1 345 грн 21 коп. - пеня та 2 021 грн 73 коп. - штраф.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що Товариством порушено строки виконання зобов`язань, передбачених п. 3.1. Договору поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238. Зокрема позивач за зустрічною позовною заявою зазначив, що Товариством поставлено товар з простроченням дати поставки. У зв`язку із чим на підставі п. 9.1. Договору поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238 позивачем за зустрічною позовною заявою нараховано Товариству пеню в сумі 1 345 грн 21 коп. та штраф у сумі 2 021 грн 73 коп.

11 травня 2021 року від Господарського суду м. Києва на адресу суду надійшов лист з додатками від 6 травня 2021 року № 01-11.1/43/21, додатком до якого є заява представника Підприємства особі Відокремленого підрозділу від 28.04.2021 р. № 7781/001 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 83-89).

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 28.04.2021 р. № 7781/001 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року зустрічну позовну заяву Підприємства в особі Відокремленого підрозділу до Товариства про стягнення коштів у сумі 3 366 грн 94 коп. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом Підприємства в особі Відокремленого підрозділу в одне провадження з первісним позовом у справі № 918/273/21. Одночасно вказаною ухвалою справу № 918/273/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи, яке призначене на 17 травня 2021 року, підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року підготовче засідання відкладено на 31 травня 2021 року.

19 травня 2021 року від представника первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог від 14.05.2021 р. з додатками (а.с. 120-122), яка прийнята судом до розгляду. Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 14.05.2021 р. представник первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) просить стягнути з Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на користь Товариства суму основного боргу в розмірі 132 442 грн 56 коп., три відсотки річних в розмірі 908 грн 36 коп. та інфляційні втрати в розмірі 3 760 грн 53 коп., що в загальному становить 137 111 грн 45 коп.

27 травня 2021 року від представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на електронну адресу суду надійшла заява від 25.05.2021 р. № 9265/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 125-129).

Ухвалою суду від 27 травня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 25.05.2021 р. № 9265/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року провадження у даній справі за первісним позовом в частині стягнення основного боргу в сумі 10 933 грн 74 коп. закрито.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 9 червня 2021 року.

3 червня 2021 року від Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на електронну адресу суду надійшла заява від 03.06.2021 р. № 9824/001-юр (а.с. 151), в якій останнє зазначило, що у вступній частині ухвали суду від 27.05.2021 р. допущено описку та невірно зазначено суму заборгованості, яка заявлена Товариством до стягнення, а саме зазначено: "1 211 307 грн 90 коп." замість: "134 007 грн 22 коп.". Відтак, Підприємство в особі Відокремленого підрозділу просило виправити допущену описку, шляхом видачі відповідної ухвали.

Також 3 червня 2021 року від Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на електронну адресу суду надійшла заява від 03.06.2021 р. № 9825/001-юр (а.с. 153), в якій останнє зазначило, що у вступній частині ухвали суду від 17.05.2021 р. допущено описку та невірно зазначено суму заборгованості, яка заявлена Товариством до стягнення, а саме зазначено: "1 211 307 грн 90 коп." замість: "134 007 грн 22 коп.". Відтак, Підприємство в особі Відокремленого підрозділу просило виправити допущену описку, шляхом видачі відповідної ухвали.

Ухвалою суду від 4 червня 2021 року виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали Господарського суду Рівненської області від 17 травня 2021 року у справі № 918/273/21.

Ухвалою суду від 4 червня 2021 року виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали Господарського суду Рівненської області від 27 травня 2021 року у справі № 918/273/21.

7 червня 2021 року від представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на електронну адресу суду надійшла заява від 04.06.2021 р. № 9927/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 163-164).

Ухвалою суду від 7 червня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 04.06.2021 р. № 9927/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

9 червня 2021 року від представника первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи від 08.06.2021 р. (а.с 169).

Ухвалою суду від 9 червня 2021 року розгляд справи відкладено на 5 липня 2021 року.

10 червня 2021 року від Товариства на адресу суду надійшла заява від 08.06.2021 р. про надання оригіналів доказів (а.с. 184). Також в даній заяві Товариство просило розгляд справи проводити без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

14 червня 2021 року від представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на адресу суду надійшла заява від 10.06.2021 р. № 10243/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з додатками (а.с. 186-191).

Ухвалою суду від 15 червня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 10.06.2021 р. № 10243/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судовому засіданні 5 липня 2021 року представник Підприємства в особі Відокремленого підрозділу суму боргу за первісним позовом в розмірі 121 508 грн 82 коп. визнав, щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат заперечив у повному обсязі. Вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) у судове засідання 5 липня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 451 (а.с. 199). В той час у заяві від 08.06.2021 р. про надання оригіналів доказів Товариство просило розгляд справи проводити без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 184).

Враховуючи заяву Товариства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника останнього.

У судовому засіданні 5 липня 2021 року судом оглянуто оригінали документів, які були додані до позовної заяви, а саме: договір поставки № 53-122-01-20-10238 від 14.12.2020 р., специфікацію № 1, технічну специфікацію, видаткову накладну № 103 від 17.12.2020 р., лист від 28.12.2020 р. № 19660/041, ярлик на придатну продукцію № 1-7-688 від 23 грудня 2020 року з додатком № 1, видаткову накладну № 104 від 21.12.2020 р., лист від 29.12.2020 р. № 19734/041, ярлик на придатну продукцію № 1-7-700 від 28 грудня 2020 року з додатком № 1, видаткову накладну № 135 від 28.12.2020 р., ярлик на придатну продукцію № 1-7-714 від 31 грудня 2020 року, видаткову накладну № 4 від 26.01.2021 р., лист від 05.02.2021 р. № 1976/041, ярлик на придатну продукцію № 1-7-4 від 3 лютого 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Замовник) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (далі - Постачальник) укладено договір поставки № 53-122-01-20-10238 (далі - Договір; а.с. 7-11).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника певну продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до Договору).

Предметом поставки по даному Договору є продукція: 30230000-0 Елементи електричних схем, яка передбачена специфікацією № 1 до даного Договору (п. 1.2. Договору).

Ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 110 368 грн 80 коп., крім того ПДВ - 22 073 грн 76 коп. (п. 2.1. Договору).

Загальна сума Договору становить 132 442 грн 56 коп. (п. 2.2. Договору).

Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації № 1 (Додаток № 1) до даного Договору (п. 2.3. Договору).

У пункті 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється в строк до 21.12.2020 року. Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Згідно п. 6.1. Договору оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС". Початок перебігу строку оплати починається з дня наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Відповідно до п. 6.2. Договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Розділом 9 Договору сторони передбачили відповідальність, зокрема:

п. 9.1. У випадку порушення строків поставки, Постачальник зобов`язується сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості та/або комплектності, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції.

Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по Договору.

п. 9.2. Сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1. даного Договору становить 2 (два) роки.

п. 9.3. Усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

п. 9.4. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного Договору - по 31.12.2021 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків (п. 12.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

Як встановлено судом, між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору (а.с. 12-13).

Згідно специфікації № 1 сторони погодили поставку товару на загальну суму 132 442 грн 56 коп.

Специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

Крім того судом встановлено, що між сторонами підписано технічну специфікацію, яка є Додатком № 2 до Договору (а.с. 14-15).

В технічній специфікації сторонами погоджено якість та комплектність продукції.

Технічна специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

На виконання умов Договору первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було поставлено первісному відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) товар на загальну суму 132 442 грн 56 коп., що підтверджується видатковими накладними від 17 грудня 2020 року № 103 на суму 73 860 грн 12 коп., від 21 грудня 2020 року № 104 на суму 10 933 грн 74 коп., від 28 грудня 2020 року № 135 на суму 18 766 грн 80 коп., від 26 січня 2021 року № 4 на суму 28 881 грн 90 коп. (а.с. 16-19).

Судом встановлено, що зазначені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їхніми печатками.

Як вбачається з матеріалів справи ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній № 103 від 17 грудня 2020 року оформлено 23 грудня 2020 року, ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній № 104 від 21 грудня 2020 року оформлено 28 грудня 2020 року, ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній № 135 від 28 грудня 2020 року оформлено 31 грудня 2020 року, ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній № 4 від 26 січня 2021 року оформлено 3 лютого 2021 року (а.с. 20-21, 22-23, 24, 25).

Відтак, враховуючи умови п. 6.1. Договору, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію у розмірі:

- 73 860 грн 12 коп. з 24.12.2020 р. по 06.02.2021 р. включно - за видатковою накладною № 103 від 17 грудня 2020 року;

- 10 933 грн 74 коп. з 29.12.2020 р. по 11.02.2021 р. включно - за видатковою накладною № 104 від 21 грудня 2020 року;

- 18 766 грн 80 коп. з 01.01.2021 р. по 14.02.2021 р. включно - за видатковою накладною № 135 від 28 грудня 2020 року;

- 28 881 грн 90 коп. з 04.02.2021 р. по 20.03.2021 р. включно - за видатковою накладною № 4 від 26 січня 2021 року.

За твердженнями первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом), первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) не виконав зобов`язання щодо оплати, отриманого за Договором, товару на загальну суму 132 442 грн 56 коп.

Спір за первісним позовом виник у зв`язку із неналежним, на думку первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом), виконанням первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) зобов`язання по оплаті поставленого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування у Відокремленого підрозділу заборгованості у розмірі 132 442 грн 56 коп. та за несвоєчасне виконанням первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) свого грошового зобов`язання позивачем нараховано 3% річних у розмірі 908 грн 36 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 760 грн 53 коп.

Дослідивши зміст укладеного між первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) та первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 ЦК України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявними у матеріалах справи видатковими накладними від 17 грудня 2020 року № 103, від 21 грудня 2020 року № 104, від 28 грудня 2020 року № 135, від 26 січня 2021 року № 4, які підписані уповноваженими представниками, підтверджується виконання Товариством своїх зобов`язань за Договором з поставки товару Підприємству в особі Відокремленого підрозділу загальною вартістю 132 442 грн 56 коп.

Відтак, суд приходить до висновку, що Товариством належним чином виконано свої зобов`язання з поставки Підприємству в особі Відокремленого підрозділу товару за Договором.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 6.1. Договору визначено, що оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС". Початок перебігу строку оплати починається з дня наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Ярлики на придатну продукцію по видатковій накладній № 103 від 17 грудня 2020 року оформлено 23 грудня 2020 року, по видатковій накладній № 104 від 21 грудня 2020 року - 28 грудня 2020 року, по видатковій накладній № 135 від 28 грудня 2020 року - 31 грудня 2020 року, по видатковій накладній № 4 від 26 січня 2021 року - 3 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, умовами договору поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238 визначено порядок та строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 6.1. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, строк виконання первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) товару за видатковими накладними:

- від 17 грудня 2020 року № 103 до 08.02.2021 р. включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 06.02.2021 р. - суботу, 07.02.2021 р. - неділя, строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий). Відтак, з 9 лютого 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 21 грудня 2020 року № 104 до 11.02.2021 р. включно. Відтак, з 12 лютого 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 28 грудня 2020 року № 135 до 15.02.2021 р. включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 14.02.2021 р. - неділю, строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий). Відтак, з 16 лютого 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 26 січня 2021 року № 4 до 22.03.2021 р. включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 20.03.2021 р. - суботу, 21.03.2021 р. - неділя, строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий). Відтак, з 23 березня 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною.

Незважаючи на умови договору, первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки.

Судом встановлено, що Підприємство в особі Відокремленого підрозділу після звернення Товариства з позовом до суду сплатило суму основного боргу в розмірі 10 933 грн 74 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 30 квітня 2021 року № 4781 та № 4782, оригінали та копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 80, 81).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою суду від 31 травня 2020 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 10 933 грн 74 коп. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відтак, у первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) станом на день розгляду справи існує прострочення по оплаті поставленого Товариством товару на загальну суму 121 508 грн 82 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) скористався наданим йому законом правом і визнав обґрунтованість позовних вимог в частині основного боргу (визнав позов в частині).

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення 121 508 грн 82 коп. основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) заявлено вимогу про стягнення з Підприємства в особі Відокремленого підрозділу три відсотки річних у розмірі 908 грн 36 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 760 грн 53 коп.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено судом вище, строк виконання первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) товару за видатковими накладними:

- від 17 грудня 2020 року № 103 до 08.02.2021 р. включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 06.02.2021 р. - суботу, 07.02.2021 р. - неділя, строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий). Відтак, з 9 лютого 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 21 грудня 2020 року № 104 до 11.02.2021 р. включно. Відтак, з 12 лютого 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 28 грудня 2020 року № 135 до 15.02.2021 р. включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 14.02.2021 р. - неділю, строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий). Відтак, з 16 лютого 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною;

- від 26 січня 2021 року № 4 до 22.03.2021 р. включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 20.03.2021 р. - суботу, 21.03.2021 р. - неділя, строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий). Відтак, з 23 березня 2021 року первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) є таким, що прострочив виконання зобов`язання за даною накладною.

Відтак, нарахування 3% річних та інфляційних втрат за видатковою накладною від 17 грудня 2020 року № 103 до 06.02.2021 р. слід здійснювати з 9 лютого 2021 року, за видатковою накладною від 21 грудня 2020 року № 104 - з 12 лютого 2021 року, за видатковою накладною від 28 грудня 2021 року № 135 - з 16 лютого 2021 року та за видатковою накладною від 26 січня 2021 року № 4 - з 23.03.2021 р., як це і зробив первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом).

В свою чергу, суд, здійснивши перерахунок відсотків річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованих відсотків річних становить 907 грн 47 коп., при заявленому 908 грн 36 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) підлягають три відсотки річних, які за розрахунком суду складають 907 грн 47 коп.

За таких обставин, вимога первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) до первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) про стягнення трьох відсотків річних в сумі 908 грн 36 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 907 грн 47 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 89 коп. слід відмовити.

Крім того суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що обґрунтований розмір даних компенсаційних виплат становить 3 568 грн 35 коп., при заявленому 3 760 грн 53 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) підлягають інфляційні втрати, які за розрахунком суду складають 3 568 грн 35 коп.

За таких обставин, вимога первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) до первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) про стягнення інфляційних втрат у сумі 3 760 грн 53 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 3 568 грн 35 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 192 грн 18 коп. слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 121 508 грн 82 коп. - основного боргу, 907 грн 47 коп. - трьох відсотків річних та 3 568 грн 35 коп. - інфляційних втрат. У решті позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 89 коп. та інфляційних втрат в сумі 192 грн 18 коп. відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за первісним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову, Товариством, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості, було сплачено 2 270 грн 00 коп. судового збору.

Оскільки суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 10 933 грн 74 коп., у зв`язку із відсутністю предмета спору, то судовий збір в частині закриття підлягає поверненню позивачу, а саме в сумі 181 грн 02 коп., про що було зазначено судом в ухвалі суду від 31 травня 2021 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано підстави повернення судового збору, яким зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, враховуючи визнання первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) позовних вимог в частині стягнення основного боргу до початку розгляду справи по суті, первісному позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову з врахуванням повернення судового збору в частині закриття провадження у справі (1 005 грн 84 коп.).

У відповідності до вищенаведених приписів Закону України "Про судовий збір" 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, може бути повернуто ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, суд зазначає, що первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) не позбавлений права звернутися з клопотання про повернення судового збору.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за первісним позовом покладаються на первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1 079 грн 94 коп.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, судом встановлено наступне.

Як було зазначено судом вище, 14 грудня 2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Замовник) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (далі - Постачальник) укладено договір поставки № 53-122-01-20-10238 (далі - Договір; а.с. 7-11).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника певну продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до Договору).

У пункті 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється в строк до 21.12.2020 року. Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Розділом 9 Договору сторони передбачили відповідальність, зокрема пунктом 9.1. визначено, що у випадку порушення строків поставки, Постачальник зобов`язується сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що граничний строк виконання зобов`язання з поставки товару за договором поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238 - 21.12.2021 р.

На виконання умов Договору первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було поставлено первісному відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) товар на загальну суму 132 442 грн 56 коп., що підтверджується видатковими накладними від 17 грудня 2020 року № 103 на суму 73 860 грн 12 коп., від 21 грудня 2020 року № 104 на суму 10 933 грн 74 коп., від 28 грудня 2020 року № 135 на суму 18 766 грн 80 коп., від 26 січня 2021 року № 4 на суму 28 881 грн 90 коп. (а.с. 16-19).

Судом встановлено, що товар згідно видаткової накладної від 17 грудня 2020 року № 103 на суму 73 860 грн 12 коп. отриманий Підприємством в особі Відокремленого підрозділу 21 грудня 2020 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи зі сторони Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на вказаній накладній.

Товар згідно видаткової накладної від 21 грудня 2020 року № 104 на суму 10 933 грн 74 коп. отриманий Підприємством в особі Відокремленого підрозділу 23 грудня 2020 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи зі сторони Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на вказаній накладній.

Товар згідно видаткової накладної від 28 грудня 2020 року № 135 на суму 18 766 грн 80 коп. отриманий Підприємством в особі Відокремленого підрозділу 30 грудня 2020 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи зі сторони Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на вказаній накладній.

Товар згідно видаткової накладної від 26 січня 2021 року № 4 на суму 28 881 грн 90 коп. отриманий Підприємством в особі Відокремленого підрозділу 1 лютого 2021 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи зі сторони Підприємства в особі Відокремленого підрозділу на вказаній накладній.

Як зазначив первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом), Товариством порушено строки виконання зобов`язань, передбачених п. 3.1. Договору поставки від 14 грудня 2020 року № 53-122-01-20-10238. Зокрема позивач за зустрічною позовною заявою зазначив, що Товариством поставлено товар з простроченням дати поставки.

Як вже було встановлено судом вище між первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) та первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) укладено договір поставки.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 630 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що в разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 631 ЦК України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

З наявної в матеріалах справи видаткової накладної від 17 грудня 2020 року № 103 вбачається, що первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) здійснив поставку товару, 21 грудня 2021 року, тобто у строк, встановлений п. 3.1. Договору.

З видаткової накладної від 21 грудня 2020 року № 104 вбачається, що первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) здійснив поставку товару - 23 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого в п. 3.1. Договору.

З видаткової накладної від 28 грудня 2020 року № 135 вбачається, що первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) здійснив поставку товару - 30 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого в п. 3.1. Договору.

З видаткової накладної від 26 січня 2021 року № 4 вбачається, що первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) здійснив поставку товару - 1 лютого 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого в п. 3.1. Договору.

Первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) доказів протилежного не надано, доводи первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) щодо порушення строку поставки товару достатніми та допустимими доказами не спростовано.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) було порушено встановлене Договором зобов`язання з поставки товару.

Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Наведені норми свідчать, що за порушення зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Відповідно до п. 9.1. Договору у випадку порушення строків поставки, Постачальник зобов`язується сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Враховуючи умови п. 3.1. Договору та дати поставки згідно видаткових накладних судом встановлено, що за видатковою накладною від 21 грудня 2020 року № 104 Товариством поставлено товар з прострочкою в один день, за видатковою накладною 28 грудня 2020 року № 135 - з прострочкою у вісім днів, а за видатковою накладною від 26 січня 2021 року № 4 - з прострочкою у сорок один день.

Таким чином, первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) з огляду на допущене ним прострочення поставки товару за видатковими накладними від 21 грудня 2020 року № 104, від 28 грудня 2020 року № 135 та від 26 січня 2021 року № 4 зобов`язаний сплатити первісному відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, обумовленої в п. 3.1. Договору. Крім того за видатковою накладною від 26 січня 2021 року № 4 первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) за прострочення поставки товару зобов`язаний сплатити первісному відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) штраф у розмірі 7% вказаної вартості, обумовлений в п. 3.1. Договору.

З матеріалів справи вбачається, що вартість товару, що підлягав поставці первісним позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) за видатковою накладною від 21 грудня № 104 становить 10 933 грн 74 коп., за видатковою накладною від 28 грудня 2020 року № 135 - 18 766 грн 80 коп., за видатковою накладною від 26 січня 2021 року № 4 - 28 881 грн 90 коп.

Перевіривши здійснений первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) розрахунок штрафу, суд вважає, що наданий розрахунок є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення 2 021 грн 73 коп. штрафу підлягають до задоволення.

Суд, здійснивши власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованої пені становить 1 345 грн 22 коп., при заявленому 1 345 грн 21 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог за зустрічним позовом, то стягненню з первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) підлягає пеня у заявленому первісним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) розмірі 1 345 грн 21 коп.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення штрафу та пені, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" про стягнення коштів у сумі 3 366 грн 94 коп., з яких: 1 345 грн 21 коп. - пеня та 2 021 грн 73 коп. - штраф, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки зустрічну позовну заяву задоволено в повному обсязі, витрати по оплаті судового збору за зустрічним позовом в розмірі 2 270 грн 00 коп. покладаються на первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом).

Як передбачено частиною 11 статі 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Частиною 11 статті 129 ГПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки вимоги як за первісним так і за зустрічним позовом підлягають задоволенню (за первісним позовом - частково), суд дійшов до висновку провести зустрічне зарахування присуджених сум та стягнути між ними різницю з відповідача за первісним позовом. З аналогічних підстав підлягають розподілу і понесені сторонами судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, оф. 205, ) 121 508 (сто двадцять одну тисячу п`ятсот вісім) грн 82 коп. - основного боргу, 907 (дев`ятсот сім) грн 47 коп. - три відсотки річних, 3 568 (три тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн 35 коп. - інфляційних втрат та 1 079 (одну тисячу сімдесят дев`ять) грн 94 коп. - витрат по оплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" трьох відсотків річних в сумі 89 коп. та інфляційних втрат в сумі 192 грн 18 коп. - відмовити.

Зустрічний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, оф. 205, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) 1 345 (одну тисячу триста сорок п`ять) грн 21 коп. - пені, 2 021 (дві тисячі двадцять одну) грн 73 коп. - штрафу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Провести зустрічне зарахування сум, стягнутих за первісним та зустрічним позовами та стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп-Елтех" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, оф. 205, ) 121 427 (сто двадцять одну тисячу чотириста двадцять сім) грн 64 коп. - основного боргу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи;

2-3 - позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, оф. 205;

АДРЕСА_1 );

4-5 - відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3;

34400, Рівненська обл., м. Вараш).