РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

05.07.2021Справа № 910/3333/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром"
до Міністерства оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1
про стягнення 19 600 000,00 грн

Суддя О.В. Гумега
секретар судового засідання
Коваленко М.О.
Представники
від позивача Тригуба Ю.В. на підставі довіреності №АС-2021/2 від 25.02.2021,
від відповідача Ковальчук І.В.
від третьої особи не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" (далі - позивач, ТОВ "Автоспецпром") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про стягнення 19 600 000,00 грн на підставі Державного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/20/81 від 16.11.2020 (далі - Контракт).
Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати продукції, поставленої позивачем відповідно до умов Контракту.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 прийнято позовну заяву ТОВ "Автоспецпром" до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 05.04.2021 о 10:20 год.
У підготовче засідання, призначене на 05.04.2021, з`явився представник позивача.
Представник відповідача у підготовче засідання 05.04.2021 не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.
У підготовчому засіданні 05.04.2021 представник позивача повідомив суд, що 05.04.2021 ним через скриньку для кореспонденції Господарського суду міста Києва подано заяву про долучення документів до матеріалів справи та заяву про уточнення позовних вимог.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 відкладено підготовче засідання у справі на 26.04.21 о 12:00 год. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_1 .
У підготовче засідання, призначене на 26.04.2021, з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у підготовче засідання 26.04.2021 не з`явився.
У підготовчому засіданні 26.04.2021 представниками позивача підтримано заяву про долучення документів до матеріалів справи, а саме копій товарно-транспортних накладних від 13.12.2020 № 228, № 229, № 230, яка подана 05.04.2021 через відділ діловодства суду.
Суд долучив до матеріалів справи заяву позивача та додані до неї документи на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 09.03.2021.
26.04.2021 через відділ діловодства суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Судом долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву.
У підготовчому засіданні 26.04.2021 представник позивача надав пояснення щодо заяви про уточнення позовних вимог, поданої 05.04.2021 через відділ діловодства суду, та зазначив, що дана заява є фактично клопотанням про витребування доказів.
Розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів, суд дійшов висновку про його задоволення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 відкладено підготовче засідання у справі на 24.05.2021 о 12:20 год., витребувано від Міністерства оборони України:
- належним чином завірену копію Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440;
- належним чином завірену копію наказу Міністерства оборони України від 31.12.2016 №757 (зі змінами) «Про організацію розподілу бюджетних асигнувань і централізованої оплати в Міністерстві оборони України»;
- докази порушення позивачем умов Контракту щодо поставки, прийому-передачі, комплектності продукції, які підтверджують зазначені відповідачем порушення у листі від 26.01.2021 №403/2/1/639.
26.04.2021 через відділ діловодства суду подано заяву третьої особи №173 від 20.04.2021 щодо неотримання позовної заяви з додатками станом на 19.04.2021.
29.04.2021 через відділ діловодства суду відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 26.04.2021 подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.
24.05.2021 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про закриття підготовчого засідання та здійснення судового розгляду по суті в день закриття підготовчого засідання.
У підготовче засідання 24.05.2021 з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у підготовче засідання 24.05.2021 не з`явився.
У підготовчому засіданні 24.05.2021 суд долучив до матеріалів справи заяву третьої особи №173 від 20.04.2021 та клопотання відповідача на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 про долучення до матеріалів справи документів.
У підготовчому засіданні 24.05.2021 суд розглянув та відхилив клопотання позивача про закриття підготовчого засідання та здійснення судового розгляду по суті в день закриття підготовчого засідання.
У підготовчому засіданні 24.05.2021 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.06.2021 о 10:00 год.
У судове засідання, призначене на 14.06.2021, з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання 14.06.2021 не з`явився. Судом враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.
У судовому засіданні 14.06.2021 представником позивача подано заяву, згідно якої підтверджено отримання позивачем документів, витребуваних ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021.
У судовому засіданні 14.06.2021 здійснювався розгляд справи по суті.
Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
У судовому засіданні 14.06.2021 суд заслухав вступне слово позивача та відповідача.

Стислий виклад позиції учасників справи.
Позивач зазначив, що на виконання умов Контракту 14.12.2020 здійснив поставку 7 легкових автомобілів швидкої медичної допомоги вантажоодержувачу - Військовій частині НОМЕР_1 (третя особа). Позивач вважає безпідставним повернення відповідачем документів позивачу без оплати поставленої продукції з посиланням на порушення позивачем умов Контракту щодо поставки, прийому-передачі, комплектності продукції та надання оформлених документів, просить суд стягнути з відповідача заборгованість щодо оплати продукції, поставленої відповідно до умов Контракту.

Відповідач заперечив заявлені позовні вимоги у повному обсязі, оскільки всупереч умов Контракту продукція у визначений строк не була поставлена позивачем, документи, що підтверджують поставку продукції, не надані відповідачу і до цього часу. Крім того, умовами Контракту передбачено, що оплата здійснюється за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків. Оскільки кошти на оплату продукції були передбачені у бюджеті на 2020 рік, тому реалізувати таку оплату було можливо лише у 2020 бюджетному році. Сума заборгованості не була зареєстрована в органах державної казначейської служби як бюджетне зобов`язання, оскільки документи, що підтверджують постачання продукції досі належним чином не оформлені. За таких обставин відповідач наголосив на відсутності своєї вини з оплати послуг, оскільки позивачем порушено порядок надання (оформлення належним чином) документів, що є підставою для оплати.

Третя особа пояснення щодо позову або відзиву в порядку ст. 168 Господарського процесуального кодексу України не подала.

У судовому засіданні 14.06.2021 судом здійснювалось з`ясування обставин справи та дослідження доказів.
До проведення судових дебатів у судовому засіданні 14.06.2021 було оголошено перерву до 05.07.2021 о 14 год. 50 хв. Про дату, час і місце судового засідання третю особу було повідомлено ухвалою від 14.06.2021, явка представника третьої особи у судове засідання визнана не обов`язковою.
У судове засідання, призначене 05.07.2021, з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання 05.07.2021 не з`явився.
У судовому засіданні 05.07.2021 здійснювались судові дебати.
Представники позивача та відповідача виступили з промовою (заключним словом).
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.07.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували обставини справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України).
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 наведеної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є примусове виконання обов`язку в натурі.
Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати продукції, поставленої позивачем відповідно до умов Держаного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/20/81 від 16.11.2020 (далі - Контракт) у сумі 19 600 000,00 грн.
Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

16.11.2020 між Міністерством оборони України (далі - замовник, відповідач) та ТОВ "Автоспецпром" (далі - виконавець, позивач), в рамках закупівлі UА-2020-10-20-002894-а, відповідно до рішення тендерного комітету замовника (повідомлення про намір укласти договір від 09.11.2020) укладено Держаний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/20/81 від 16.11.2020 (далі - Контракт).
Згідно з п. 1.1 Контракту виконавець зобов`язується поставити замовникові з дотриманням вимог законодавства продукцію, легкові автомобілі (34110000-1) (автомобіль швидкої медичної допомоги типу С), а саме: спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, тип С, (спеціалізований автомобіль екстреної швидкої медичної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 (зі змінами)), що поставляються за Річним планом закупівель Міністерства оборони України на 2020 рік, згідно з додатком 1 до Контракту (далі - Специфікація), а замовник - прийняти через вантажоодержувача - військову частину НОМЕР_1 (далі вантажоодержувач, третя особа), вул. Володимира Козака, 2, м. Полтава, 36303, та оплатити таку продукцію.
Якість, комплектність та експлуатаційна документація повинні відповідати технічній документації та нормативним документам, зазначеним у Специфікації. Продукція, що поставляється, повинна бути новою, виготовленою у 2020 році та такою, що не була в експлуатації (п. 1.3 Контракту).
Вартість продукції без урахування податку на додану вартість становить 19 600 000 гривень 00 коп., податок на додану вартість складає 0 гривень 00 коп. без ПДВ (відповідно до пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України) (п. 2.2 Контракту).
Відповідно до Специфікації визначено:
"Найменування продукції, позначення, технічна документація, якій повинна відповідати продукція" "легкові автомобілі (34110000-1) (автомобіль швидкої медичної допомоги типу С), а саме: спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, тип С, номенклатурний номер НОМЕР_2 ";
- 7 (сім) одиниць;
- ціна за одиницю (без ПДВ) 2 800 000,00 грн;
- загальна вартість (без ПДВ) - 19 600 000,00 грн;
- "поставка у термін до 15.12.2020";
- вантажоодержувач - військова частина НОМЕР_1 (вул. Володимира Козака, 2, м. Полтава, 36303);
- рік виготовлення продукції 2020 рік;
- "Автомобіль повинен бути заправлений всіма технологічними рідинами на 100% (паливом на 10 кілометрів пробігу). При передачі вантажоодержувачу передбачається контрольний огляд, контрольний запуск, робота без навантаження не менше 10 хвилин, контрольний пробіг 5 км, перевірка технічних параметрів по приладах, а також перевірка світлової сигналізації, освітлення, роботи систем обігріву та обладнання".
Пунктом 3.1. Контракту встановлено, що поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем продукції за Контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням вантажоодержувачем акту приймання передачі.
В підтвердження про отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком продукції вантажоодержувачем також виписується повідомлення-підтвердження. Вантажоодержувач надає повідомлення-підтвердження на постачання продукції замовнику через виконавця (п. 3.2. Контракту).
Відповідно до п. 2.5 Контракту розрахунки проводяться шляхом оплати замовником поставленої продукції протягом 30 банківських днів після пред`явлення виконавцем рахунку на оплату продукції (за умови надходження бюджетних коштів на рахунки Міністерства оборони України).
Відповідно до п. 2.6 Контракту усі платіжні документи за Контрактом оформлюються з дотриманням вимог законодавства. Виконавець надсилає замовнику рахунок протягом трьох календарних днів з дня затвердження вантажоодержувачем акту приймання-передачі.
Згідно з п. 2.7 Контракту до рахунка додаються:
акт приймання-передачі військового майна (додаток 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440) (далі - акт приймання-передачі);
повідомлення-підтвердження отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України у централізованому порядку за формою, встановленою наказом Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757 (зі змінами) (далі - повідомлення-підтвердження);
видаткова накладна з печаткою вантажоодержувача та підписом посадової особи, яка отримала продукцію (далі видаткова накладна).
У п. 2.7 Контракту також встановлено, що на підставі зазначених документів, не пізніше 5 денного терміну після їх отримання, сторонами оформляється Акт приймання-передачі продукції за Контрактом, який є підставою для проведення розрахунків.
Згідно з п. 2.8 Контракту на підтвердження виконання зобов`язань з поставки продукції виконавець зобов`язаний надати замовнику документи, визначені у п. 2.7 Контракту у термін, визначений у Специфікації.
Згідно з п. 3.6 Контракту датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки продукції є дата підписання вантажоодержувачем акту приймання-передачі. Датою виконання умов Контракту є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі продукції за Контрактом.
Пунктом 4.1 Контракту встановлено, що виконавець зобов`язаний поставити продукцію згідно з умовами Контракту не пізніше строку, визначеного Специфікацією поставки, та надати замовнику документи згідно з пунктом 2.7 Контракту.
Замовник зобов`язаний: 1) через вантажоодержувача прийняти поставлену продукцію у разі її відповідності вимогам, установленим цим Контрактом; 2) здійснити оплату поставленої продукції відповідно до умов Контракту (п. 6.2 Контракту).

Відповідно до п. 10.1 Контракту, цей Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020.

Згідно Специфікації поставка продукції легкових автомобілів (34110000-1) (автомобіль швидкої медичної допомоги типу С), а саме: спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, тип С номенклатурний номер НОМЕР_2 , 7 одиниць, загальна вартість 19 600 000,00 грн (без ПДВ), - передбачена у термін до 15.12.2020.
Судом встановлено, що на виконання умов Контракту позивачем 14.12.2020 було здійснено поставку 7 (семи) одиниць легкових автомобілів (автомобіль швидкої медичної допомоги типу С), а саме: спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, тип С, вантажоодержувачу (третій особі), що підтверджується товарно-транспортними накладними № 228, 229, 230 від 13.12.2020 (а.с. 75-80 т. 1), завіреними печаткою та підписом вантажоодержувача, в яких у графах "Розвантаження", "Прибуття" зазначено дату 14.12.2020 та час 13:00. А також підтверджується актом приймання-передачі № 206, затвердженим вантажоодержувачем 29.12.2020 (а.с. 156-176 т. 1), який містить зазначення дати початку приймання продукції 14.12.2020.
Судом встановлено, що після одержання від вантажоодержувача видаткової накладної № 128 з печаткою вантажоодержувача та підписом посадової особи, яка отримала продукцію, а також акту приймання-передачі військового майна № 209, затвердженого вантажоодержувачем 06.01.2021, та повідомлення-підтвердження № 3 від 06.01.2021, позивач направив відповідачу такі документи разом з рахунком на оплату № 126 від 14.12.2020 супровідним листом № 2 від 06.01.2021 (а.с. 28 т. 1).
Відповідач листом № 403/2/1/639 від 26.01.2021 (а.с. 48-49 т. 1) повернув документи позивачу без оплати поставленої продукції, посилаючись на порушення позивачем умов Контракту щодо поставки, прийому-передачі, комплектності продукції та надання оформлених документів, зазначивши таке:
"Відповідно до п. 4.1 розділу 4 виконавець зобов`язаний поставити продукцію згідно з умовами Контракту не пізніше строку, визначеного специфікацією поставки, та надати замовнику документи згідно з пунктами 2.6, 2.7 Контракту.
Разом з тим, у зазначений термін ТОВ "Автоспецпром" продукцію не поставило, документи не надало.
Водночас документи, що надані ТОВ "Автоспецпром" 18.01.2021 вхідний № 652 (вих. від 06.01.2021 № 2) належним чином не оформлені.
Під час перевірки виявлені наступні недоліки та неточності у зазначених документах а саме:
акт приймання-передачі військового майна - легкові автомобілі (34110000-1) (автомобіль швидкої медичної допомоги типу С), а саме спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, тип С від 06.01.2021 № 209 не затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 (підпис командира військової частини на акті відсутній);
у видатковій накладній за № 128 з печаткою вантажоодержувача - військова частина НОМЕР_1 , та підписом посадової особи, яка отримала продукцію, не заповнені графи дата, місяць, рік, № та дата довіреності;
реалізація рахунку на оплату № 126 від 14.12.2020 року на час подання (18.01.2021) документів вважається неможливою, так як термін дії Контракту закінчився 31.12.2020 року;
повідомлення-підтвердження отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України у централізованому порядку від 06.01.2021 № 3 в графі Додаток не вказано кількість документів;
у додатках листа супроводу в п. 1 Рахунок на оплату від 14.11.2020 № 126, невірно вказана дата рахунку (в оригіналі - Рахунок на оплату від 14.12.2020 № 126)".
Вищенаведені твердження відповідача про порушення позивачем умов Контракту щодо поставки, прийому-передачі, комплектності продукції та надання оформлених документів спростовуються наявними в матеріалах доказами, а саме.
Твердження відповідача про не поставлення позивачем продукції у визначені Контрактом строки (до 15.12.2020) спростовуються товарно-транспортними накладними № 228, 229, 230 від 13.12.2020, в яких у графах "Розвантаження", "Прибуття" зазначено дату 14.12.2020 та час 13:00, та актом приймання-передачі військового майна № 206, який містить зазначення дати початку приймання продукції 14.12.2020.
Твердження відповідача про порушення позивачем умов Контракту щодо надання позивачем оформлених документів суд вважає необгрунтованими, оскільки згідно пунктів 3.1, 3.2 Контракту обов`язок з оформлення акту приймання передачі та здійснення виписки підтвердження-повідомлення отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей покладено на вантажоодержувача. При цьому наведеними пунктами Контракту не встановлені строки оформлення вантажоодержувачем акту приймання передачі та здійснення виписки повідомлення-підтвердження. Специфікацією продукції (Додаток 1 до Контракту) встановлено "поставку у термін до 15.12.2020", наразі не встановлено строк подачі документів на оплату замовнику (відповідачу). Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що після отримання документів від вантажоодержувача (видаткової накладної, акту приймання-передачі № 209 та повідомлення-підтвердження), позивач направив їх замовнику разом з рахунком на оплату.
Твердження відповідача про те, що акт приймання-передачі № 209 не затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , не відповідають дійсності, оскільки на першому аркуші вказаного акту наявні печатка та підпис ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майора м/с О.Сокіран про затвердження вказаного акту.
Судом також враховано, що згідно акту приймання-передачі № 209 (а.с. 30-45 т. 1) під час фактичного приймання продукції за Контрактом не встановлено майна, якого не вистачає (колонки 14, 15 таблиці), а у розділі 5 вказаного акту зазначено:
"5. Під час перевірки якісного стану
Легкові автомобілі (34110000-1) (автомобіль швидкої медичної допомоги типу С), а саме: спеціалізований автомобіль швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, тип С. Номенклатурний номер НАТО 2310 61 014 4536 7 од. відповідають вимогам контракту від 16.11.2020 № 403/1/20/81 технічно справні та відповідають першій категорії.
Комплектність та комплект ЗІП відповідають умовам державного контракту
Якісний стан продукції відповідає технічним умовам…
Укомплектовані згідно технічної документації".
З огляду на наведене, спростовуються твердження відповідача про порушення позивачем умов Контракту щодо комплектності продукції.
Обов`язкове заповнення граф номеру і дати довіреності у видатковій накладній № 128 не передбачене умовами Контракту, а відтак відсутність таких даних у видатковій накладній № 128 не свідчить про порушення позивачем умов Контракту. Стосовно не заповнених граф дати, місяця і року у видатковій накладній № 128, то у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами (товарно-транспортними накладними № 228, 229, 230 від 13.12.2020, актом приймання-передачі військового майна № 206) відсутність таких даних не спростовує факт поставки продукції вантажоодержувачу 14.12.2020 та не свідчить про порушення умов Контракту позивачем.
Повідомлення-підтвердження отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України у централізованому порядку, складається за формою, наведеною у додатку 14 до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт і послуг у Міністерстві оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31.12.2016 року № 757 (зі змінами) (далі Порядок).
Відповідно до п. 6.13 Порядку про прийняття та оприбуткування матеріальних цінностей відокремлені підрозділи зберігання інформують замовників для реєстрації бюджетних фінансових зобов`язань Міністерства оборони України, здійснення оплати отриманих матеріальних цінностей або погашення дебіторської заборгованості.
Інформування здійснюється не пізніше наступного робочого дня з дати отримання матеріальних цінностей шляхом надання первинних документів постачальника та підтвердних документів відокремленого підрозділу зберігання разом із повідомленням-підтвердженням за формою, наведеною в додатку 14.
Відповідно до п. 6.14 Порядку на підставі отриманих документів замовники не пізніше наступного робочого дня перевіряють внесену відокремленими підрозділами зберігання інформацію (вносять попередню облікову інформацію про здійснені господарські операції в спеціалізований програмний комплекс) і встановленим порядком забезпечують реєстрацію бюджетних фінансових зобов`язань Міністерства оборони України, здійснення оплати отриманих матеріальних цінностей або погашення дебіторської заборгованості.
Як вбачається з п. 6.13 Порядку, складання повідомлення-підтвердження за формою, наведеною в додатку 14, та надання його разом з первинними документами замовнику є обов`язком вантажоодержувача. Разом з цим, вантажоодержувачем були порушені приписи п. 6.13 Порядку, оскільки з огляду на дату отримання продукції 14.12.2020, інформування замовника шляхом надання первинних документів постачальника та підтвердних документів вантажоодержувачем про отримання матеріальних цінностей мало відбутись не пізніше 15.12.2020, натомість документи були оформлені вантажоодержувачем лише 06.01.2021.
Суд також звертає увагу, що умовами Контракту не передбачено обов`язок виконавця (позивача) перевіряти правильність складених вантажоодержувачем внутрішніх документів або право виконавця вносити в такі документи виправлення.
Стосовно невірно вказаної дати рахунку у супровідному листі, яким позивачем були надані документи відповідачу, суд відзначає, що надання супровідного листа не передбачено умовами Контракту, а відтак зазначення в ньому невірної дати рахунку на оплату не може бути визнано порушенням позивачем умов Контракту. При цьому суд звертає увагу, що фактично до супровідного листа № 2 від 06.01.2021 позивачем було додано саме рахунок на оплату № 126 від 14 грудня 2020 року, тобто з вірною датою, який і був повернутий відповідачем позивачу листом № 403/2/1/639 від 26.01.2021.
Твердження відповідача щодо неможливості реалізації рахунку на оплату № 126 від 14.12.2020 на час подання позивачем (18.01.2021) документів з причини закінчення 31.12.2020 терміну дії Контракту, судом відхиляються як безпідставні, оскільки закінчення строку дії Контракту не є підставою для припинення обов`язку щодо здійснення розрахунку за поставлену за цим Контрактом продукцію.
Частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строк дії господарського договору - це час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що строк дії договору не є терміном дії зобов`язання. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином.
Отже, саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін.
Відповідно до пп. 2 п. 6.2 Контракту замовник зобов`язаний здійснити оплату поставленої продукції відповідно до умов Контракту.
Докази не надходження бюджетних коштів на рахунки Міністерства оборони України для здійснення оплати поставленої продукції за Контрактом, - відповідачем не зазначені та до матеріалів справи не долучені.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Аналіз умов укладеного між сторонами Контракту свідчить про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки, а тому саме він та відповідні положення статей параграфів 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України та параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України визначають права та обов`язки сторін зі здійснення передбаченої договором поставки товару та її оплати.
Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Як визначено ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За таких обставин, приймаючи до уваги факт поставки позивачем продукції на підставі Контракту на загальну суму 19 600 000,00 грн, враховуючи, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем умов Контракту щодо поставки, прийому-передачі, комплектності продукції та надання оформлених документів, та за відсутності в матеріалах справи доказів здійснення відповідачем оплати за поставлену позивачем продукцію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 19 600 000,00 грн на підставі Контракту є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Позивач безпосередньо у позовній заяві щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат зазначив, що на день подання позову поніс судові витрати у розмірі 294 000,00 грн.
Відповідач не подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення позовних вимог повністю, судовий збір в розмірі 294 000,00 грн покладається на відповідача.
Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 232, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Міністерства оборони України (Україна, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" (Україна, 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Оксамитова, буд. 9; ідентифікаційний код 38183310) 19 600 000,00 грн (дев`ятнадцять мільйонів шістсот тисяч гривень 00 коп.) основного боргу, 294 000,00 грн (двісті дев`яносто чотири тисячі гривень 00 коп.) судового збору.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 12.07.2021

Суддя Гумега О.В.