УХВАЛА

15.07.2021Справа № 910/10860/21

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову у справі № 910/10860/21

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "АТП 13058"

про скасування державної реєстрації, розірвання договору оренди землі

Представники: без виклику

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «АПТ 13058», у якому просить суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.02.2016, індексний номер 28320142 та від 01.03.2016, індексний номер 28522642 та здійснену на їх підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди за Публічним акціонерним товариством «АТП 13058» () земельної ділянки площею 7,7001 га (кадастровий номер :79:286:0004) по вул. Кайсарова 7/9 у Голосіївському районі м. Києва;

- розірвати договір оренди земельної ділянки площею 7,7001 га, яка розташована по вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер :79:286:0004), укладений між Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством «АТП 13058», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрований в реєстрі за № 849 від 01.09.2003.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач у порушення вимог чинного законодавства та договору оренди використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, а для будівництва житлового комплексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 03.08.2021.

13.07.2021 через відділ діловодства суду від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, у якій заявник просить суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якою заборонити Публічному акціонерному товариству "АТП 13058" та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 7,7001 га (кадастровий номер :79:286:0004) по вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового комплексу на вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва, а також заборонити здійснювати будь-які дії із вказаною земельною ділянкою.

Розглянувши заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову у справі № 910/10860/21, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури зазначає наступне.

Так, 01.07.2014 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва для будівництва житлового комплексу.

Крім того, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано замовнику будівництва - ПАТ «АТП 13058» дозволи на виконання будівельних робіт від 03.11.2016 № ІУ 02 «Будівництво житлового комплексу по вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва (1 черга)» та від 11.01.2019 № ІУ 84 «Будівництво житлового комплексу по вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва (ІІ черга будівництва)».

Згідно техніко-економічних показників об`єкта будівництва на вказаній земельній ділянці будується два житлових комплекси 21 та 22 поверхів з загальною площею приміщень 112 163,97 кв.м.

Заявник зазначає, що на даний час на підставі незаконної реєстрації речового права щодо земельної ділянки площею 7,7001 га по вул. Кайсарова, 7/9 у Голосіївському районі м. Києва з іншим цільовим призначенням, ПАТ «АТП 13058» вчиняються активні дії щодо забудови спірної ділянки всупереч цільовому призначенню, визначеному рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 про її відведення (12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) і умовам договору оренди від 01.09.2003.

Ураховуючи викладене, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури стверджує, що подальша забудова спірної земельної ділянки протягом розгляду даної справи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів держави в особі територіальної громади міста Києва, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. У спорах майнового характеру про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на учасника справи, який звертається до суду із заявою про забезпечення позову та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, дослідивши викладені у заяві про забезпечення позову обставини та надані заявником докази, суд прийшов до висновку, що запропоновані заходи забезпечення позову (заборона вчиняти дії щодо будівництва житлового комплексу) за наявності у відповідача чинних дозвільних документів на виконання будівельних робіт, не відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності відносно предмета спору у даній справі (скасування рішення про державну реєстрацію та розірвання договору оренди спірної земельної ділянки), поряд з цим, заявником не надано доказів на підтвердження обставин здійснення (наміру здійснення) відповідачем будь-яких дій щодо земельної ділянки, які б безпосередньо унеможливили поновлення прав та інтересів територіальної громади на спірну земельну ділянку у спосіб, визначений позивачем при звернені до суду з даним позовом.

При цьому, у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 Об`єднана палата Касаційного господарського суду зазначила, що у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Оскільки, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів та зазначено у заяві самим заявником, станом на квітень 2021 року динаміка будівництва житлового комплексу на спірній земельній ділянці по більшості об`єктів перебуває на фінальній стадії, то вжиття або невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову не вплине на ефективність захисту порушених прав в межах даної судової справи.

Здійснивши оцінку доводів Першого заступника керівника Київської міської прокуратури щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості викладених у заяві вимог, суд зазначає, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову у справі № 910/10860/21 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева