РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2021Справа №910/5725/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір"
доДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
простягнення 2 103 221,40 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Омельченко О.М.
від відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Український папір" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2 046 909,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Український папір" вказує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №16917/53-124-01-20-12727 від 12.11.2020 поставило Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" згідно видаткових накладних №ЖК-02000200 від 10.12.2020 та №ЖК-02100001 від 05.01.2021 товар загальною вартістю 2 033 010,00 грн., в той час як відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань із оплати такого товару.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" інфляційних втрат у розмірі 5 358,42 грн. та 3% річних у розмірі 8 541,39 грн.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Український папір" просить покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відшкодування витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2021 відкрито провадження у справі №910/5725/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; підготовче засідання призначено на 29.04.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Бойка Р.В. на лікарняному призначене на 29.04.2021 засідання не відбулося, тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2021 призначено підготовче засідання по справі №910/5725/21 на 24.05.2021.

07.05.2021 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на позов (зданий до установи поштового зв`язку 30.04.2021) з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що оплата поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" товару не була проведена у повному обсязі вчасно у зв`язку із вкрай важким фінансовим становищем компанії, в якому вона опинилась в умовах законодавчих змін, що відбулись в енергетичному просторі країни, а також з огляду на запровадження в Україні карантину. Відповідач стверджує, що невиконання ним зобов`язання непов`язане із господарською діяльністю Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та не є наслідком його неефективної роботи, а тому такі обставини можна розцінювати як надзвичайні та невідворотні. Відтак, відповідач посилається на те, що порушення зобов`язань сталось внаслідок непереборної сили та на можливість суду зменшити 3% річних. Крім того, відповідач заперечує проти розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та вказує, що справа не є складною.

11.05.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач звертає увагу суду, що Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" визнає суму боргу за договором поставки №16917/53-124-01-20-12727 від 12.11.2020, а відтак повинне сплатити і 3% річних, і інфляційні втрати. Також позивач вказує, що порушення зобов`язань контрагентами правопорушника та відсутність у боржника необхідних коштів не вважається надзвичайними та невідворотними обставинами, про що зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України.

21.05.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі 2 033 010,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 54 150,66 грн. та 3% річних розмірі 16 060,74 грн., а всього 2 103 221,40 грн. До вказаної заяви позивачем долучено докази направлення її примірника Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та докази доплати судового збору у розмірі 844,67 грн.

В підготовче засідання, призначене на 24.05.2021, представники сторін не з`явились, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 прийнято збільшення розміру позовних вимог (тому має місце нова ціна позову); встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору з урахуванням збільшення розміру позовних вимог; відкладено підготовче засідання на 08.06.2021.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2021 закрито підготовче провадження по справі №910/5725/21; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено справу до розгляду по суті на 29.06.2021.

В судове засідання, призначене на 29.06.2021, представник позивача з`явився, надав пояснення по суті спору за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 29.06.2021 не забезпечив, хоча про засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №632, у відповідності до якого ухвала суду від 10.06.2021 про повідомлення місця, дати та часу судового засідання була вручена Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 16.06.2021.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про призначене на 29.06.2021 судове засідання, а також відсутність будь-яких повідомлень відповідача про причини неявки його представника в засідання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Державномого підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

В судовому засіданні 29.06.2021 судом завершено розгляд справи №910/5725/21 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) було укладено договір поставки №16917/53-124-01-20-12727 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 Договору предметом поставки по даному договору є товар: код ДК 30230000-0 (Комп`ютерна техніка).

Кількість та асортимент товару визначається специфікацією до даного договору (п. 2.4 Договору). Рік виготовлення товару 2019-2020 (п. 2.5 Договору).

У пункті 3.2 Договору зазначено, що поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DPP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на складі вантажоотримувача за адресою: 30100, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницька обл., Хмельницьке відділення "Складське господарство".

Ціна товару по договору становить 2 033 010,00 грн. з ПДВ (п. 4.1 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

У відповідності до п. 6.2, 6.3 Договору перехід права власності на товар за договором відбувається з дати поставки товару на склад вантажоотримувача за умови відповідності поставленого товару вимогам договору. Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 12.1 Договору).

У Специфікації №1 до Договору сторонами було погоджено, що постачальник має поставити покупцю багатофункціональні пристрої АЗ HP LaserJet M443nda у кількості 2 штуки загальною вартістю 69 580,00 грн., багатофункціональний пристрій АЗ HP Color LaserJet Enterprise M776dn у кількості 1 штука вартістю 142 735,00 грн.; комп`ютери персональні HP ProDesk 400 Gb з моніторами HP EliteDisplay E273q, клавіатурами та мишами у кількості 37 штук загальною вартістю 1 247 640,00 грн.; ноутбуки HP ProBook 440 G7 Silver у кількості 7 штук загальною вартістю 234 220,00 грн.

Позивач вказує, що на виконання своїх зобов`язань поставив відповідачу товар загальною вартістю 2 033 010,00 грн., в той час як відповідач у визначений Договором строк не оплатив поставлений товар.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" боргу у розмірі 2 033 010,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 54 150,66 грн. та 3% річних розмірі 16 060,74 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи видаткових накладних №ЖК-02000200 від 10.12.2020 на суму 535 842,00 грн. та №ЖК-02100001 від 05.01.2021 на суму 1 497 168,00 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" було поставлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" продукцію загальною вартістю 2 033 010,00 грн.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін, а також в них міститься посилання на реквізити Договору.

Також позивачем долучено до позовної заяви податкові накладні за господарськими операціями з поставки товарів згідно видаткових накладних №ЖК-02000200 від 10.12.2020, №ЖК-02100001 від 05.01.2021, квитанції про реєстрацію відповідних податкових накладних, товарно-транспортні накладні.

В свою чергу, відповідачем не заперечуються обставини виконання позивачем свого зобов`язання з поставки товару у визначених Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" обсягах та вартості.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами та сторонами підтверджується факт поставки та відповідно прийняття відповідачем товару загальною вартістю 2 033 010,00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору, щодо його кількості та якості.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відтак, з урахуванням положень статей 253, 530 Цивільного кодексу України та п. 5.1 Договору Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне було оплатити товар:

- поставлений за видатковою накладною №ЖК-02000200 від 10.12.2020 на суму 535 842,00 грн. до 25.01.2021 включно (з огляду на приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день строку 24.01.2021 припадав на вихідний день - неділю);

- поставлений за видатковою накладною №ЖК-02100001 від 05.01.2021 на суму 1 497 168,00 грн. до 19.02.2021.

Позивач стверджує, а відповідачем у своєму відзиві підтверджується, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не виконаного свого зобов`язання з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Товариству з обмеженою відповідальністю "Український папір" коштів у розмірі 2 033 010,00 грн. станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, наявність та розмір заборгованості Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" про стягнення боргу у розмірі 2 033 010,00 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український папір" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" інфляційних втрат у розмірі 54 150,66 грн. та 3% річних розмірі 16 060,74 грн., нарахованих за період з 26.01.2021 по 21.05.2021. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вказує, що в порушенні грошового зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" відсутня його вина, оскільки відповідач не може оплатити поставлений товар з підстав не здійснення з ним розрахунків контрагентами.

Однак, суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є обставинами, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Принципи підприємницької діяльності визначено ст. 44 Господарського кодексу України, а саме: підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тотожні приписи містяться в ст. 617 Цивільного кодексу України.

Відтак наведені відповідачем обставини не звільняють Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від відповідальності за порушення зобов`язань.

Крім того, суд звертає увагу, що Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" взяло на себе грошові зобов`язання за Договором у листопаді 2020 року, тобто будучи достеменно обізнаним як про запровадження на території України карантину та відповідно вимоги до забезпечення карантинних заходів, так і про ситуацію на ринку електричної енергії в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням визначених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобов`язань, та визначених позивачем дат, до яких підлягає нарахування 3% річних та інфляційні втрати, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 3% річних у розмірі 16 060,74 грн. та інфляційних втрат у розмірі 54 150,66 грн.

В свою чергу, у відзиві Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", посилаючись своє на скрутне фінансове становище та запровадження в Україні карантину, просило суд зменшити заявлені до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" 3% річних.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №520/17342/18, від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц (провадження №14-241цс19) та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18), від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 (провадження №12-105гс19), від 13.03.2020 у справі №902/417/18 (провадження №12-79гс19).

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Із положень статей 230, 233 Господарського кодексу України та статей 549, 551 Цивільного кодексу України вбачається, що ними передбачено право суду на зменшення штрафних санкцій (штрафу, пені), в той час як стягнення 3% річних не є штрафними санкціями, зокрема неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за простроченяня грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/3692/18, 27.04.2018 у справі №908/1394/17 та від 22.01.2019 у справі №905/305/18.Відтак, у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру 3% річних.

При цьому, під час вирішення заяви відповідача про зменшення 3% річних суд не враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, оскільки, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 висновок був сформований у справі, в якій загальна сума правомірно нарахованих штрафу, пені та 3% річних перевищувала в два рази суму простроченої заборгованості.

Натомість у даній справі нараховані Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" 3% річних, стягнення яких є правомірним, не перевищує 1% від суми заборгованості, а відтак обставини справи №910/5725/21 є відмінними від обставин у справі №902/417/18.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" підлягають задоволенню в повному обсязі, а з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає стягненню борг у розмірі 2 033 010,00 грн., 3% річних у розмірі 16 060,74 грн. та інфляційні втрати у розмірі 54 150,66 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Український папір" просило покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відшкодування витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Докази на підтвердження понесених позивачем на професійну правничу допомогу витрат долучені до позовної заяви.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" в межах справи №910/5725/21 здійснювалось адвокатом Омельченком Олександром Миколайовичем (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8275/10 від 08.10.2019) на підставі ордеру серії АІ №1103422 від 06.04.2021, договору про надання правової (правничої) допомоги №04/УП/21 від 06.04.2021.

У пунктах 1.1, 2.1 договору про надання правової (правничої) допомоги №04/УП/21 від 06.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Український папір" та адвокат Омельченко Олександр Миколайович домовились, що гонорар (винагорода) адвоката за надання правової допомоги, пов`язаної із стягненням з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованості за Договором поставки №16917/53-124-01-20-12727 від 12.11.2020 становить 5 000,00 грн.

Згідно п. 2.4 договору про надання правової (правничої) допомоги №04/УП/21 від 06.04.2021 оплата гонорару здійснюється клієнтом протягом 3 робочих днів з дня отримання рахунку-фактури від адвоката.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Адвокатом Омельченком Олександром Миколайовичем було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Український папір" рахунок-фактури №04/УП/21 від 06.04.2021 на суму 5 000,00 грн. та позивачем було оплачено вказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №307585943 від 06.04.2021 на суму 5 000,00 грн.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Український папір" було прийнято виконані адвокатом Омельченком Олександром Миколайовичем договором про надання правової (правничої) допомоги №04/УП/21 від 06.04.2021 юридичні послуги без зауважень, що підтверджується актом №01/УП/21-04 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 07.04.2021.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., з огляду на те, що адвокатом в межах справи №910/5725/21 було підготовлено та подано до господарського суду позов до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості (відповідно здійснено розрахунок ціни позову, направлено примірник позову відповідачу); підготовлено та подано відповідь на відзив та направлено примірник такої відповіді відповідачу; підготовлено та подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (відповідно здійснено розрахунок ціни позову до відповідної заяви, направлено примірник заяви відповідачу); прийнято участь у двох засіданнях по даній справі.

З огляду на перелік наданих адвокатом Омельченком Олександром Миколайовичем Товариству з обмеженою відповідальністю "Український папір" юридичних послуг, суд вважає, що гонорар у розмірі 5 000,00 грн. є більш ніж співмірним із складністю справи, обсягами наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Відтак, встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - задоволення позовних вимог у повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український папір" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 25394112) борг у розмірі 2 033 010 (два мільйони тридцять три тисячі десять) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 54 150 (п`ятдесят чотири тисячі сто п`ятдесят) грн. 66 коп., 3% річних у розмірі 16 060 (шістнадцять тисяч шістдесят) грн. 74 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 31 548 (тридцять одна тисяча п`ятсот сорок вісім) грн. 32 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 09.07.2021.

Суддя Р.В. Бойко