ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021м. ДніпроСправа № 904/2237/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс", м. Київ

до Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 567 893,94 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення 3% річних за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 в сумі 175 956,74 грн., інфляції грошових коштів за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 у сумі 391 937,20 грн., за неналежне виконання кредитного договору № 19-056 від 25.04.2008.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо повернення кредиту та інших платежів, передбачених умовами кредитного договору № 19-056 від 25.04.2008.

У межах визначеного законом строку, сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 20.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.05.2021, з наступним відкладенням на 09.06.2021.

07.06.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач про дату, місце та час підготовчого засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

07.07.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

З метою повідомлення останнього про призначення розгляду справи № 904/2237/21 по суті, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських, направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2021.

Як вбачається з офіційного сайту Укрпошта, станом на 07.07.2021 ухвала суду від 09.06.2021 про призначення розгляду справи по суті на 07.07.2021 не вручена під час доставки «інші причини» - 18.06.2021.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду, що є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про призначення розгляду справи по суті у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання кредитного договору, щодо обов`язку відповідача зі сплати прострочених платежів, передбачених умовами кредитного договору № 19-056 від 25.04.2008.

Як зазначає позивача та вбачається з матеріалів справи, 25.04.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк», відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.01.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 3001921 про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк», як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим) (Банк, Позичальник) та Фізичною особою-підприємцем Янишевим Денисом Олександровичем (Позичальник, який припинив свою підприємницьку діяльність 03.02.2010) було укладено кредитний договір № 19-056.

За приписами пункту 3.1 вказаного договору Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості 2 000 000,00 грн., строком по 24.04.2009.

Кредит надається Позичальнику для ведення поточної діяльності (пункт 3.2 Договору).

Відповідно до підпункті 3.3.1 пункту 3.3 Договору кредит надається у безготівковій формі. Платежі за кредитом здійснюються в гривні відповідно до умов укладених договорів шляхом: перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 в ВАТ «Банк «Демарк» код МФО 353575 з одночасним утворенням заборгованості за кредитом або його частиною на позичковому рахунку Позичальника.

Позичальник зобов`язаний погасити кредит у строк по 24.04.2009, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 3.8 цього Договору. Строки, передбачені цим Договором, є обов`язковими для Позичальника (пункт 3.4 Договору).

Відповідно до пункту 8.1 Договору Кредитний Договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками Позичальника та Банку.

Цей Договір залишається чинним до дати повної сплати Позичальником Банку заборгованості за кредитом та інших платежів відповідно до умов цього Договору.

Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі перерахувавши на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 2 000 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку, яка залучена до матеріалів справи (а.с.16).

В подальшому, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку (протокол електронних торгів № UA-EA-2019-04-02-000005-b від 110.04.2019), 13.05.2019 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 19-056.

Відповідно до умов вказаного Договору Правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс", яке набуло право вимоги заборгованості за Кредитним Договором № 19-056 від 25.04.2008.

Зокрема пунктом 2.2 Договору визначено, що сторони домовились, що права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договором забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги про нарахування та стягнення процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права учасників в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів, права на отримання повернених (невикористаних) авансових внесків, сплачених судових зборів тощо.

Згідно договору відступлення права вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 1 954 933,44 грн.

Звертаючись з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 в сумі 175 956,74 грн. та інфляції грошових коштів за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 у сумі 391 937,20 грн., за неналежне виконання умов кредитного договору № 19-056 від 25.04.2008.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За приписами статті 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення статті 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже зазначалось вище, 03.02.2010 відповідачем припинено господарську діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 8 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення із реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

В матеріалах справи наявні докази, що свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів, а також відсутні докази погашення останнім заборгованості у сумі 1 954 933,44 грн. за кредитним договором № 19-056 від 25.04.2008.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені річні за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 в сумі 175 956,74 грн. та інфляції грошових коштів за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 у сумі 391 937,20 грн.

Відповідач заперечень щодо розрахунку річних та інфляції грошових коштів суду не надав.

Розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов діючого законодавства, а отже, вказані суми підлягають до примусового стягнення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи Янишева Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77а, ) річні за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 в сумі 175 956,74 грн., інфляцію грошових коштів за період з 03.12.2017 по 02.12.2020 у сумі 391 937,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 518,41 грн., про що видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 19.07.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко