УХВАЛА

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 910/10854/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Міщенко І.С.

перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021

у справі № 910/10854/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу

за позовом Закарпатської обласної спілки споживчих товариств

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

про усунення перешкод у користуванні приміщенням та стягнення 216 000 грн,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" (далі - ПрАТ "Телесистеми України") 18.06.2021 звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 (повний текст складено 04.06.2021) у справі № 910/10854/20.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 23.07.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Міщенко І.С., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (ч. 2 ст. 293 ГПК України).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в ч. 2 ст. 293 вказаного Кодексу, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі № 910/10854/20, якою заяву Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду та відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про ухвалення додаткової постанови у справі № 910/10854/20.

Судом апеляційної інстанції під час постановлення вказаної ухвали встановлено наступні обставини.

Закарпатська обласна спілка споживчих товариств звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Телесистеми України" про зобов`язання звільнити орендоване приміщення - частину даху нежитлового приміщення, загальною площею 15 кв. м. адміністративної будівлі в м. Ужгород, вул. Гойди, 10 та передати його позивачеві згідно з актом приймання-передачі, а також про стягнення неустойки в сумі 216 000 грн, нараховану на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 у справі № 910/10854/20 позов задоволено: зобов`язано ПрАТ "Телесистеми України" звільнити орендоване приміщення, яке являє собою частину даху нежитлового приміщення, загальною площею 15 кв. м. адміністративної будівлі в м. Ужгород, вул. Гойди, 10 та передати Закарпатській обласній спілці споживчих товариств орендоване приміщення згідно з актом приймання-передачі; стягнуто з ПрАТ "Телесистеми України" на користь Закарпатської обласної спілки споживчих товариств 216 000 грн неустойки та 5 342 грн судового збору за подання позову.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 апеляційну скаргу ПрАТ "Телесистеми України" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2020 у справі № 910/10854/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ПрАТ "Телесистеми України" на користь Закарпатської обласної спілки споживчих товариств 108 000 грн заборгованості з орендної плати та 1 620 грн судового збору за подання позову; в решті позову відмовлено. Стягнуто з Закарпатської обласної спілки споживчих товариств на користь ПрАТ "Телесистеми України" 5 583 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 13 934, 86 грн витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді першої інстанції.

11.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ПрАТ "Телесистеми України" надійшла заява про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, подана до суду 06.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 призначено розгляд заяви на 26.05.2021.

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновків про таке.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом вказаної статті докази на понесення судових витрат, в тому числі витрати на правову допомогу, підлягали поданню відповідачем до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після прийняття постанови, тобто в строк до 15.03.2021.

З оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду вбачається, що в апеляційній скарзі відповідач вказував, що очікує понести 28 013 грн витрат на правову допомогу. При цьому доказів на підтвердження надання послуг ним не надано.

Заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу разом з актом прийняття правничої допомоги від 06.05.2021 на суму 20 000 грн, адвокат відповідача подав до органу поштового зв`язку 06.05.2021, тобто з пропуском встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку.

Отже, відповідачем не були надані докази на підтвердження понесення витрат на послуги адвоката у сумі 20 000 грн ані до закінчення судових дебатів у справі, ані протягом п`яти днів після ухвалення постанови. Водночас у відповідності до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України такий строк не вираховується з дня отримання повного тексту рішення або підписання його повного тексту.

Згідно ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши зазначені вище обставини, приписи ч. 8 ст. 129, ст. 244 ГПК України, дійшов висновку про те, що докази понесення витрат на правову допомогу, надані відповідачем зі спливом визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України строку, а тому заява про стягнення з позивача понесених відповідачем у суді апеляційної інстанції витрат на послуги адвоката підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з чим відмовив в ухваленні додаткової постанови.

У поданій касаційній скарзі скаржник не спростував наведених висновків апеляційного господарського суду та не довів неправильне застосування ним норм процесуального права (ч. 8 ст. 129, ст. 244 ГПК України).

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

У рішенні ЄСПЛ від 23.10.1996 (Levages Prestations Services v. France (заява № 21920/93, п. 48) вказано, що, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. "с" ст. 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі № 910/10854/20 на підставі ч. 2 ст. 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись ст. 234, ч. 2 ст. 293 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 у справі № 910/10854/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Міщенко І.С.