ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 Справа № 917/637/21

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ернерінг", пров. Василя Жуковського, буд. 15, м. Київ, 03022

до Відділу освіти Шишацької селищної ради, вул. Небесної Сотні, 9, кімн. 3, смт. Шишаки, Шишацький район, Полтавська область, 38000

про стягнення збитків

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ернерінг" (далі - позивач/ ТОВ "Ернерінг") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Відділу освіти Шишацької селищної ради (далі - відповідач/ Відділ освіти) збитків на суму 121129,93 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у відзиві позов заперечує посилаючись на недоведеність збитків позивача та відсутність вини відповідача у порушених зобов`язаннях.

Рішення приймається в порядку визначеному ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ернерінг» (Постачальник за договором) та Відділом освіти Шишацької селищної ради (Споживач за договором) укладено Договір № 40 від 24.02.2020 про постачання природного газу (далі - Договір № 40, копія Договору № 40 - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2.4 Договору № 40 Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до Споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Постачальника, передбачені Правилами постачання природного газу та цим Договором, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Пунктом 2.7 Договору № 40 передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, Споживач зобов`язаний компенсувати Постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеної цим Договором.

Згідно п. 8.3.1 Договору № 40, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений Постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг природного газу відповідав замовленому Споживачем в додатку до договору), Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості невикористаного обсягу газу за звітний період.

Відповідно до п. 8.3.2 Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачем буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) x Ц х K, де:

ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

п - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

Коефіцієнт = 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта Споживача, у результаті чого Постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах Споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу Споживачу, або коли Споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт = 1.

Згідно додаткової угоди № 10 від 29.12.2020, копія якої наявна в матеріалах справи, планове споживання відповідачем природного газу в січні 2021 року погоджено у розмірі 36968 м.куб. за ціною 6828,49 грн за 1000 куб.м.

Додатковою угодою № 11 від 13.01.2021, копія якої наявна в матеріалах справи, планове споживання відповідачем природного газу в січні 2021 року погоджено у розмірі 33607 м.куб. за ціною 7511,34 грн за 1000 куб.м.

Позивач стверджує, що фактичне споживання відповідачем природного газу за Договором № 40 у січні 2021 року склало 69220,55 м.куб., що майже вдвічі більше ніж планове споживання.

На підтвердження вказаних обсягів споживання позивач посилається на дані Оператора ГРМ (стовпчик - «остаточна алокація») та акти прийому-передачі природного газу № УГ-00000005 від 31.01.2021 і № УГ-00000043 від 09.04.2021.

Керуючись п. 8.3.2 Договору № 40 позивач здійснив нарахування відповідачу збитків за перевищення підтвердженого обсягу природного газу за січень 2021 року на суму 121 129,93 грн.

При цьому, позивачем наведено наступний розрахунок: (36968-69220,55) х 7,51134 х 0.5 = 121 129,93 грн.

Позивач зазначає, що відповідачу була направлена претензія на оплату збитків, проте відповідачем оплата збитків не здійснена.

Вважаючи свої права порушеними, посилаючись на ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224, 225 Господарського кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача 121129,93 грн збитків згідно Договору № 40.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на недоведеність збитків позивача та відсутність вини відповідача у порушених зобов`язаннях.

Так відповідач зазначає, що він відноситься до Замовників, які здійснюють закупівлю товарів, робіт та послуг відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

За результатами проведення процедури відкритих торгів на потребу 2020 року між відділом освіти та ТОВ «Ернерінг» було укладено договір № 40 від 24.02.2020 на постачання природного газу для закладів дошкільної освіти та закладів загальної середньої освіти Шишацької селищної ради.

17.11.2020 року відділом освіти було оголошено процедуру відкриті торги з публікацією англійською мовою процедури закупівлі «ДК 021:2015-09120000-6- Газове паливо (природний газ та газ скраплений (пропан) на потребу 2021 року, оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2020-11-17-004153-с.

На час проведення процедури щодо закупівлі природного газу на потребу 2021 року, відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі" було пролонговано договір № 40 від 24.02.2020, укладений у 2020 році з ТОВ «Ернерінг» на суму, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю.

Відповідач зазначає, що плановий обсяг, який було замовлено відповідачем відповідно до додаткової угоди № 10 від 29.12.2020 до Договору № 40 становив 36968 м.куб. і не покривав весь очікуваний обсяг споживання природного газу, необхідний відповідачу на січень 2021 року і позивач про це був повідомлений. Можливості замовити фактичний обсяг газу на січень 2021 року у відділу освіти не було, оскільки при здійсненні закупівель природного газу замовник має враховувати особливості законодавства у сфері публічних закупівель.

Відповідач вказує, що метою недопущення припинення газопостачання закладів освіти, які підпорядковані Відділу освіти Шишацької селищної ради, що відносяться до категорії захищених споживачів (наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про затвердження Правил про безпеку постачання природного газу» 02.11.2015 № 686) з 01.01.2021 по 21.01.2021 було використано природного газу 69220,55 м.куб. ( згідно актів № УГ 00000005 від 31.12.2021 р. та № УГ 00000043 від 09.04.2021)

Відповідачем обсяг природного газу, використаний з 01.01.2021 по 21.01.2021 у кількості 69220,55 м.куб. був оплачений відповідно до платіжних доручень № 35 від 19.02.2021, № 62 від 19.02.2021, № 19 від 19.02.2021 та №181 від 12.04.2021 (копії платіжних доручень - в матеріалах справи).

Тобто, заборгованості перед ТОВ «Ернерінг» за січень 2021 року за постачання природного газу у відповідача немає.

Щодо передбаченого п. 2.4 Договору № 40 обов`язку споживача самостійно контролювати власне газопостачання та завчасно його обмежувати (припиняти) для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді, відповідач зазначає, що відключення об`єктів соціальної інфраструктури, зокрема закладів дошкільної освіти та закладів загальної середньої освіти, від постачання природного газу, в розпал опалювального сезону, в першу чергу, несе загрозу життю та здоров`ю громадян, соціальному незадоволенню, а також призведе до виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру, що в свою чергу призведе до значних фінансових витрат на відновлення опалювальних систем всіх закладів освіти Шишацької селищної ради (11 закладів загальної середньої освіти, 11 закладів дошкільної освіти та 2 заклади позашкільної освіти).

Статтею 3 Конституції України закріплено права: що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Ґрунтуючись на Конституції, держава повинна не допустити порушення прав громадян, та забезпечити їм гідні та комфортні умови існування, тому при перевищенні обсягів споживання природного газу у січні 2021 року відповідачем не було самостійно і завчасно обмежено (припинено) власне газопостачання і належне виконання зобов`язання виявилося неможливим, внаслідок настання надзвичайних і невідворотних обставин, які б призвели до виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру за даних умов здійснення господарської діяльності (ст. 218 ГК України).

Відповідач вказує, що оскільки відшкодування збитків є мірою відповідальності, воно застосовується лише за наявності вини боржника (ст. 614 ЦК). Враховуючи це відповідач вважає, що підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

Також відповідач звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження конкретних збитків позивача.

Враховуючи зазначені обставини відповідач просить суд відмовити у позові повністю.

Позивач у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позову у повному обсязі.

Зокрема, позивач зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вжиття ним заходів задля недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу.

Також позивач посилаючись на абз. 3 п. 10 розділу ІІ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил постачання природного газу» № 2496 від 30.09.2015, згідно якого Споживач та його Постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу, зазначає, що відповідач міг уникнути порушення умов Договору та здійснити коригування обсягів, проте не вжив заходи для уникнення правопорушення.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначаються Законом України "Про ринок природного газу".

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до п. 1 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила), ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Відповідно до п. 3 розділу І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Абзацом 4 п. 10 розділу II Правил встановлено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір постачання природного газу № 40 від 24.02.2020, згідно п. 1.1 якого Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 (п. 11.1 Договору).

Згідно п. 2.5 Договору, обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковий період не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі + 5% від підтвердженого обсягу природного газу.

Додатковою угодою № 10 від 29.12.2020 продовжено строк дії договору № 40 до 31.03.21 та планове споживання відповідачем природного газу в січні 2021 року встановлено у розмірі 36968 м.куб. за ціною 6 828,49 грн за 1000 куб.м.

Додатковою угодою № 11 від 13.01.2021 планове споживання відповідачем природного газу в січні 2021 року встановлено у розмірі 33607 м.куб. за ціною 7511,34 грн за 1000 куб.м.

Позивач стверджує, що фактичне споживання відповідачем природного газу за Договором № 40 у січні 2021 року склало 69220,55 м.куб..

В зв`язку з цим позивач зазначає, що має право на відшкодування відповідачем збитків за перевищення підтвердженого обсягу природного газу, які розраховані на підставі п. 8.3.2 Договору № 40.

На підтвердження вказаних обсягів споживання позивач посилається на дані Оператора ГРМ (стовпчик - «остаточна алокація») та акти прийому-передачі природного газу № УГ-00000005 від 31.01.2021 і № УГ-00000043 від 09.04.2021.

Згідно п. 3.6 Договору № 40 облік спожитого природного газу здійснюється на підставі показів комерційних вузлів природного газу Споживача або показів приладів обліку (лічильника) природного газу Споживача.

Відповідно до п. 3.11, 3.12 Договору № 40 на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС, Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірника акта приймання-передачі природного газу, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі природного газу № УГ-00000005 від 31.01.2021, який підписано обома сторонами без зауважень, ТОВ "Ернерінг" передало, а Відділ освіти Шишацької селищної ради прийняв природний газ ресурсу січень 2021 року по договору № 40 від 24.02.2020 у кількості 30832,89 м.куб. за ціною 6,8228 грн без ПДВ на загальну суму 252439,97 грн з ПДВ.

Разом з тим, з акту прийому-передачі природного газу № УГ-00000043 від 09.04.2021, який теж підписано обома сторонами без зауважень, вбачається, що ТОВ "Ернерінг" передало, а Відділ освіти Шишацької селищної ради прийняв природний газ по договору № 126 від 31.03.2021 у кількості 38387,66 м.куб. за ціною 6,8228 грн без ПДВ на загальну суму 314293,60 грн з ПДВ.

З наданої позивачем копії документу за назвою "Попередні/остаточні відбори ПГ з 01.01.2021 по 31.01.2021" не можливо встановити дані щодо якого саме договору постачання природного газу у ній зазначені.

На вимогу ухвали суду від 05.05.2021 позивач пояснив, що договір № 126 від 31.03.2021, на який міститься посилання у акті прийому-передачі природного газу № УГ-00000043 від 09.04.2021 було укладено між сторонами для здійснення повного розрахунку за спожитий газ у січні 2021 року.

Позивачем надано копію договору № 126 постачання природного газу від 31.03.2021 (далі - Договір № 126), згідно п. 1.1 якого Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.5 Договору № 126, обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковий період не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі + 5% від підтвердженого обсягу природного газу.

Відповідно до п. 11.1 Договору № 126 Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання. Відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, зокрема, в частині постачання природного газу з 01.01.2021 по 21.01.2021.

Пунктом 3.1 Договору № 126 сторони погодили загальний обсяг природного газу за Договором № 126 - 38387,66 м.куб загальною вартістю 314293,60 грн; період постачання газу - з 01.01.2021 по 21.01.2021.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається те, що природний газ у обсязі 30832,89 м.куб. на суму 252439,97 грн був поставлений позивачем відповідачу по Договору № 40, що підтверджується актом прийому-передачі природного газу № УГ-00000005 від 31.01.2021, а природний газ у обсязі 38387,66 м.куб на суму 314293,60 грн поставлений по Договору № 126, що підтверджується актом прийому-передачі природного газу № УГ-00000043 від 09.04.2021.

У зв`язку із цим, твердження позивача, що фактичне споживання відповідачем природного газу за Договором № 40 у січні 2021 року склало 69220,55 м.куб спростовується наявними у справі доказами. Тобто відсутні належні докази - акти прийому-передачі природного газу, що підтверджують споживання відповідачем у січні 2021 року 69220,55 м.куб газу саме за Договором № 40 від 24.02.20.

Суд також звертає увагу на надані відповідачем докази оплати за договором № 40 від 24.02.2020. Чотири платіжних доручення від 19.02.2021 на загальну суму 252 439,97 грн, що відповідає обсягам та сумі оплати поставленого природного газу зазначеним в акті прийому-передачі природного газу № УГ-00000005 від 31.01.2021.

Крім того, надане платіжне доручення № 181 від 12.04.2021 на суму 314 293,60 грн - оплата за договором № 126 від 31.03.2021. Сума оплати поставленого природного газу відповідає сумі вказаній в акті прийому-передачі природного газу № УГ-00000043 від 09.04.2021.

Позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, розраховані згідно п. 8.3.2 Договору № 40 за перевищення споживання відповідачем підтвердженого обсягу газу саме по Договору № 40.

Пунктом 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З огляду на те, що у спірних правовідносинах позивач є постачальником природного газу згідно укладеного між сторонами Договору № 40, а також що саме позивачем заявлені до стягнення збитки з відповідача як споживача за договором, на позивача покладається обов`язок щодо доведення належними та допустимими доказами завданих відповідачем збитків.

Згідно пп. 2 п. 1 розділу VII Правил, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) x Ц х K, де:

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Судом встановлено, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджено факт перевищення споживання відповідачем підтвердженого обсягу газу саме по Договору № 40. Тобто, у даному випадку позивачем не доведено факт протиправної поведінки чи бездіяльності відповідача. У зв`язку з цим суд вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування збитків згідно п. 8.3.2 Договору № 40 та пп. 2 п. 1 розділу VII Правил.

Враховуючи безпідставність нарахування позивачем збитків, суд вбачає недоцільним здійснення перевірки вказаної позивачем суми нарахування збитків.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків згідно Договору № 40 в розмірі 121129,93 грн. є безпідставними та необґрунтованими, а отже у позові слід відмовити повністю.

Враховуючи приписи ст.ст. 123, 129 ГПК України, судовий збір покладається судом на позивача у повному обсязі та не підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук