СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. Справа №917/79/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Супрунової І.А.,

за участю представників:

позивача Кисіль А.В., посвідчення №000537 від 02.08.2018 року, ордер серія ВМ№1017511;

першого відповідача не з`явився;

другого відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант», м.Полтава, (вх.№1724П/1-40) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2021 року у справі №917/79/21,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Знамя ЛМН», вул.Автобазівська, 2/9, м.Полтава, 36008,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд 2004 Гарант», бульвар Боровиковського, 2/4, м.Полтава, 36023,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант», вул. Соборності, 54, кв.21, м.Полтава, 36014,

про відшкодування збитків у розмірі 1195709,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Знамя ЛМН» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 21.01.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд 2004 Гарант» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» про відшкодування відповідачами в солідарному порядку збитків в розмірі 1195709,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.01.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.02.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Знамя ЛМН» прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №917/79/21. Справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання з розгляду справи призначено на 04.03.2021 року; встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи.

Після відкриття провадження у справі суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року позовну заяву залишено без руху, встановлено спосіб усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Приймаючи до уваги, що у встановлений судом строк позивач недоліків позовної заяви не усунув, ухвалою суду від 19.03.2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

01.04.2021 року від другого відповідача ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» надійшла заява від 29.03.2021 року б/н (вх.№3564 від 01.04.2021 року) про стягнення з позивача в порядку вимог ст. 130 Господарського процесуального кодексу України судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №917/79/21 в сумі 30000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 року у справі №917/79/21 (повний текст складено 11.05.2021 року, суддя Ореховська О.О.) відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» про стягнення з позивача 30000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Другий відповідач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2021 року і прийняти нове судове рішення, яким заяву задовольнити та відшкодувати витрати на правничу допомогу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення судових витрат з позивача. Позивач подав до суду позовну заяву із ознаками явної необґрунтованості та просив суд стягнути з відповідачів більше 1 млн.грн. та арештувати грошові кошти на їх рахунках. У зв`язку із отримання документів із Господарського суду Полтавської області по даній справі, ТОВ «БМК «Атлант» було укладено договір про надання правничої допомоги із АО «Юридичний Альянс», учасником якого є адвокат Репало Д.О. Відповідач одразу надав до суду договір про надання правничої допомоги, відзив на позовну заяву, зустрічну позовну заяву та інші документи. При цьому, відповідач визначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 150000,00 грн. За результатом судового розгляду справи судом було залишено позовну заяву без розгляду та повернути позивачу. ТОВ «БМК «Атлант» заявили до суду, що за період перебування справи на розгляді в суді в межах договору про надання правничої допомоги фактично АО «Юридичний Альянс» було сплачено 30000,00 грн., згідно платіжних доручень. Представник другого відповідача описав суду свої дії під час розгляду справи та фактично витрачений час для того, щоб суд міг переконатися у реальності та співмірності правничої допомоги із розміром її оплати. Вказаний у заяві розрахунок дій адвоката та витраченого часу не є зміною умов договору, а лише описує конкретні юридичні дії по справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою другого відповідача на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2021 року у справі №917/79/21; встановлено строк на протязі якого позивач та перший відповідач мають право подати до суду відзиви, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду заяви, клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі; призначено справу до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права сторони на участь у судовому засіданні.

24.06.2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7250), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач вказує, що обставини справи свідчать про невизначеність розміру заявленого до відшкодування адвокатського гонорару та невідповідність порядку його обчислення умовам договору про надання правової допомоги, що не дає змоги як суду так і позивачу можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Так, заява другого відповідача не містить вартісного виразу кожної з наведених у переліку послуг, що позбавляє можливості визначити їх реальність та співмірність. Крім того, за умовами договору було передбачено фіксований розмір витрат, натомість другий відповідач самостійно змінює цей розмір і змінює його на необхідність проведення погодинної оплати, що є помилковим.

До початку судового засідання 07.07.2021 року від представника другого відповідача надійшло клопотання (вх.№7744), в якому просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду була направлена першому відповідачу рекомендованим листом 760) 10.06.2021 року за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі і отримана ним 14.06.2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Однак, перший відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не з`явлення суд не повідомив.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 07.07.2021 року представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Порядок розподілу судових витрат визначає ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Другий відповідач на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу надав засвідчену копію договору про надання правничої допомоги від 01.02.2021 року, укладеного між ТОВ «БМК «Атлант» та Адвокатським об`єднанням «Юридичний Альянс»; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2021 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1233 від 15.06.2012 року, платіжні доручення: № від 11.02.2021 року та № про сплату другим відповідачем на користь АО «Юридичний Альянс» 30000,00 грн. за юридичну допомогу згідно договору від 01.02.2021 року.

01.02.2021 року ТОВ «БМК «Атлант» (клієнт) та Адвокатське об`єднання «Юридичний Альянс» в особі старшого партнера Репало Дениса Олександровича уклали договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого адвокат надає правничу (юридичну) допомогу клієнту з приводу представництва та захисту його інтересів у спорі за позовом ТОВ «Знамя ЛМН» до ТОВ «БМК «Атлант», ТОВ «Новобуд 2004 Гарант» про відшкодування збитків; судова справа №917/79/21 (п.1.1 договору).

На виконання умов договору адвокат вчиняє наступні дії: юридичний аналіз документів, надання консультацій та роз`яснень щодо спірної ситуації; побудова стратегії та лінії захисту по справі, обрання варіанту поведінки в суді; підготовка відзиву на позовну заяву, додаткових (процесуальних) документів, направлення до суду; участь у судових засіданнях на стадії розгляду справи судом першої інстанції, вчинення можливих та необхідних дій для захисту інтересів клієнта; підготовка документів по суті справи та інших процесуальних документів; інші дії в інтересах клієнта для досягнення перемоги у суді та спростування позиції позивача; складає детальний опис вчинених дій (наданих послуг) та подає до суду разом із рахунком витрат не пізніше 5 днів з моменту постановлення судового рішення ( п.1.2 договору).

Сторонами договору обумовлено гонорар адвоката у фіксованій сумі 75000,00 грн. за надання правничої допомоги до моменту постановлення судом рішення по справі та сторони погодили відкладальну умову про те, що адвокат отримує гонорар успіху - винагороду в розмірі 10% від суми, на яку буде зменшено позовні вимоги або у стягненні яких буде відмовлено (п.3.1 договору).

В залежності від ходу розгляду справи №917/79/21 сторони можуть укласти додаткову угоду про зменшення розміру гонорару, щоб його розмір був розумним, обґрунтованим, справедливим (п.3.2. договору).

Загальний розмір гонорару не може перевищувати 150000,00 грн. на стадії розгляду справи судом першої інстанції. Фіксований гонорар та гонорар ycпіху також підлягають до сплати і у випадку зменшення первісних позовних вимог, залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі (п.3.3 договору).

Фіксований гонорар виплачується повністю або частинами протягом строку розгляду справи судом. Повний розрахунок в частині виплати фіксованого гонорару повинен бути проведений протягом 3-х днів, з моменту постановлення судового рішення. Гонорар успіху виплачується після набуття чинності судовим рішенням протягом 10 робочих днів (п.3.4 договору).

Договір діє з моменту його підписання сторонами та до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.1 договору).

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд першої інстанції встановив, що сторонами узгоджено гонорар адвоката саме у фіксованій сумі - 75000,00 грн. і не визначено, що гонорар адвоката обчислюється у погодинному порядку. Тобто, на думку суду заявником не надано документальні докази узгодження сторонами в договорі про надання правничої допомоги саме почасової оплати роботи адвоката, не надано документальні докази узгодження сторонами в договорі вартості однієї години надання правничої допомоги, яка застосована другим відповідачем при розрахунку витрат на правничу допомогу - 1500,00 грн. за годину, не надані документальні докази на підтвердження виконання робіт в обсягу зазначеному другим відповідачем (акти приймання-передачі виконаних робіт).

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками. Так, проаналізувавши зміст договору про надання правничої допомоги від 01.02.2021 року можливо стверджувати, що сторони узгодили розмір гонорару, який є присічним, тобто неможливість його сплати у більшому розмірі ніж визначено у договорі. Сторони також погодили, що гонорар адвокату як і гонорар успіху сплачується у будь-якому випадку, зокрема, у випадку залишення позовної заяви без розгляду, що наразі має місце.

Фактично другий відповідач, звертаючись до суду з заявою про стягнення з позивача в порядку вимог ст. 130 Господарського процесуального кодексу України судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, самостійно, що не є порушенням, зменшив її розмір в межах фіксованого граничного розміру витрат, що був обумовлений у договорі. Посилання у заяві на витрачені години, є обґрунтуванням того, що адвокатом вчинялись дії по наданню правової допомоги і такі дії зайняли проміжок часу. Таке посилання та обґрунтування не призводить до зміни порядку обрахунку гонорару адвоката, однак обґрунтовує саме розмір (суму) заявлених витрат.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що твердження другого відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях законодавства, доведені належними та допустимими доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті ухвали неповно з`ясовано обставини, за невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи і це призвело до прийняття невірного судового рішення.

Так, матеріали справи свідчать, що адвокатом другого відповідача вчинялись дії направлені на захист інтересів його довірителя. Зокрема, матеріалами справи підтверджується ознайомлення адвоката з матеріалами справи, аналіз позовної заяви та змісту спірних правовідносин, що мало наслідком підготовку і подання відзиву, участь у судовому засіданні та ін. Отже посилання на необхідність надання актів приймання-передачі виконаних робіт є недоцільним, оскільки обсяг проведених робіт можливо встановити при перевірці матеріалів справи.

На думку суду апеляційної інстанції, другим відповідачем обґрунтовано, а матеріалами справи підтверджується, що ним було понесено витрати на послуги адвоката, вони були реальними та фактичними.

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Зазначена правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18.

На підставі зазначеного, проаналізувавши подані другим відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що місцевим господарським судом справа №917/79/21 по суті не розглядалась, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за доцільне заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., що відповідає принципу реальності та співмірності.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду від 06.05.2021 року у справі №917/79/21 скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення заяви щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.1, п.3 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.05.2021 року у справі №917/79/21 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» про розподіл витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Знамя ЛМН» (вул.Автобазівська, 2/9, м.Полтава, 36008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» (вул. Соборності, 54, кв.21, м.Полтава, 36014, ) 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12 липня 2021 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов