СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р. Справа № 922/22/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

за участю:

представника позивача Винника Б.Б. (ордер серії КС № 527212 від 15.06.2021)

представника відповідача Абовян К.С. (довіреність № б/н від 01.02.2021)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м. Харків (вх. № 1438 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 (суддя Жигалкін І.П.; повне рішення складено 16.04.2021)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м. Харків

про стягнення 510441,04 гривень

ВСТАНОВИЛА:

29.12.2020 позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз» звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості на суму 510441,04 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано мирову угоду, затверджену ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2015 у справі № 23/668-б-15/518-б-50/199-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд».

Відповідач в свою чергу заявив, що позов у даній справі подано із пропуском строку позовної давності.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто ТОВ «Харімпекс» на користь ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз» заборгованість в розмірі 510441,04 грн, а також судовий збір у розмірі 7656,62 гривень.

За висновком суду першої інстанції відповідачем не виконано мирову угоду, затверджену ухвалою суду, а тому заявлена позивачем вимога про стягнення боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому суд першої інстанції визначився, що пред`явлення позову у цій справі здійснено без пропуску строку позовної давності, а заперечення відповідача зазначеного не спростовують.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційні вимоги обґрунтовані порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки зазначений позов є виключно спонуканням кредиторів до виконання вже існуючої та затвердженої судом мирової угоди, і тому може бути поданий лише в межах строку позовної давності. Відповідач наполягає, що судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення ТОВ «Харімпекс» про закінчення строків позовної давності для звернення до суду із позовом у цій справі саме 01.06.2020, а посилання позивача на продовження строків позовної давності внаслідок тривання карантину не мають законного обґрунтування.

Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м. Харків (вх. № 1438 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 922/22/21; запропоновано позивачу у строк до 01.06.2021 (включно) подати до Східного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 15.06.2021 об 11:30 год.

28.05.2021, тобто у встановлені судом строки, позивачем надано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 6153), в якому ПАТ «Укрнафта» вважає доводи скаржника безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін. Позивач посилається на те, що: в порушення обов`язку погасити борг умови мирової угоди відповідачем не виконані; строк позовної давності для звернення до суду не пропущено через дію карантину, а також у зв`язку із вчиненням відповідачем дій, що свідчать про переривання перебігу позовної давності.

Ухвалою суду від 10.06.2021 задоволено клопотання ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз», м. Київ (вх.ел.пошта № 2595 від 10.06.2021) про участь представника позивача у судовому засіданні 15.06.2021 об 11:30 год. в режимі відеоконференції. Доручено Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області (78400, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 35) забезпечити її проведення.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу (вх. № 6920 від 15.06.2021) ТОВ «Харімпекс» вважає, що його лист вих. № 5 від 23.03.2018 не є вчиненням дій з визнання боргу та не перериває позовну давність.

У судовому засіданні 15.06.2021 оголошено перерву до 13.07.2021 об 11:30 год.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Пелипенко Н.М. для розгляду справи № 922/22/21 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

Ухвалою суду від 05.07.2021 задоволено клопотання ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз», м. Київ (вх.ел.пошта № 2847 від 30.06.2021) про участь представника позивача у судовому засіданні 13.07.2021 об 11:30 год. в режимі відеоконференції. Доручено Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області (78400, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 35) забезпечити її проведення.

У судовому засіданні 13.07.2021 оголошено перерву до 15.07.2021 об 11:30 год. Розгляд справи вирішено здійснювати в режимі відеоконференції, для чого Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області доручено забезпечити її проведення.

В судове засідання 15.07.2021 з`явилися уповноважені представники сторін, які надали усні пояснення у справі. Представник відповідача просив оскаржуване рішення скасувати та задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача просив суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами частини другої цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі та пояснення учасників справи у відповідності до приписів частини першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2015 у справі № 23/668-б-15/518-б-50/199-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» була задоволена заява розпорядника майна Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» арбітражного керуючого Салатюка Д.В. та затверджена «Мирова угода у справі №23/668-б-15/518-б-50/199-б про визнання банкрутом Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд», що знаходилась в провадженні господарського суду м. Києва (зі змінами, затвердженими на засіданні комітету кредиторів № 22/2014 від 20 листопада 2014 року)» від 06.10.2014 (т. 1 а.с. 11-26).

У пункті 4.3. Мирової угоди зазначено, що «після затвердження мирової угоди господарським судом припиняється провадження у справі № 23/668-б-15/518-б-50/199-б про визнання банкрутом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРГАЗБУД».

Постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015 ухвала господарського суду м. Києва від 30.01.2015 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 у справі № 23/668-б-15/518-б-50/199-б залишені без змін.

В пункті 2.1. Мирової угоди міститься інформація про затверджені в реєстрі кредиторів розміри вимог кредиторів 4-ої черги, зокрема, про затверджений Господарським судом розмір вимог Нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта», який становить 510441,04 гривень.

Згідно з пунктами 3.2.-3.3. Мирової угоди Боржник (ПАТ «Укргазбуд») зобов`язався погасити вимоги кредиторів 3-ї черги протягом 5-ти місяців з дня закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань перед кредиторами 2-ї черги, а кредиторів 2-ї черги протягом одного року з дня затвердження Мирової угоди ухвалою господарського суду м. Києва від 30.01.2015 у справі №23/668-б-15/518-б-50/199-б.

Відповідно до пункту 3.4. Мирової угоди виконання зобов`язань перед кредиторами 4-ої черги згідно реєстру вимог кредиторів в сумі 18 327 709,41 грн. прийняла на себе третя особа, яка виявила таке бажання та погоджена комітетом кредиторів, а саме: ТОВ «ХАРІМПЕКС» () згідно Угоди про проведення розрахунків від 06.10.2014, укладеної між Боржником та Третьою особою ТОВ «ХАРІМПЕКС», яка є додатком № 6 до Мирової угоди.

За умовами пункту 3.8. Мирової угоди ТОВ «ХАРІМПЕКС» зобов`язалося оплатити суму вимог кредиторів 4-ї черги шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі рівними частками щомісяця пропорційно сумі вимог кожного кредитора протягом 11 місяців з дня закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань Боржника (ПАТ «Укргазбуд») перед кредиторами 3-ї черги.

Згідно пункту 3.11. Мирової угоди вимоги кредиторів, по яких проведені розрахунки, згідно умовам Мирової угоди, вважаються погашеними.

Згідно пункту 4.7. Мирової угоди зобов`язання по даній Мировій угоді повинні виконуватись належним чином і в установлений нею строк, одностороння зміна її положень не допускається.

Пункт 5.3. Мирової угоди передбачає, що в усьому, що не передбачено умовами цієї Мирової угоди сторони керуються чинним законодавством України.

У пункті 5.4. Мирової угоди зазначено, що мирова угода діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Судом першої інстанції встановлено і не оспорюється сторонами у справі, у відповідності до умов Мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2015 Боржник (ПАТ «Укргазбуд») зобов`язаний був погашати вимоги кредиторів 2-ї черги з 31.01.2015 по 30.01.2016, вимоги кредиторів 3-ї черги з 31.01.2016 по 30.06.2016, а вимоги кредиторів 4-ї черги зобов`язане було погашати ТОВ «ХАРІМПЕКС» (відповідач) в період з 01.07.2016 по 31.05.2017. Погашення вимог кредиторів 4-ї черги повинно було відбуватися щомісячно рівними частками, що означає сплату 1/11 частки боргу до завершення кожного календарного місяця.

Матеріалами справи підтверджується, що для належного виконання відповідачем свого зобов`язання за Мировою угодою, позивач рекомендованим листом від 14.04.2015 №ЮДВ/1133 направив на адресу ТОВ «Харімпекс» свої поштові та банківські реквізити (т. 1 а.с. 27).

В подальшому позивач направив відповідачу лист від 10.01.2018 вих. № 01/01/11/07/02/01/01-02/79, в якому повідомив про зміну своїх реквізитів. Також у цьому листі позивач звернув увагу відповідача на те, що виконання зобов`язань перед кредиторами 4-ої черги згідно реєстру вимог кредиторів прийняла на себе Третя особа, яка виявила таке бажання та погоджена комітетом кредиторів, а саме: ТОВ «ХАРІМПЕКС» 61003, м. Харків, вул. Кузнечна, 27, , згідно угоди про проведення розрахунків від 06.10.2014, укладеної між ПАТ «Укргазбуд» та Третьою особою - ТзОВ «Харімпекс». На виконання вищезгаданих умов Мирової угоди виконання зобов`язань перед кредиторами 4-ої черги здійснюється Третьою особою - ТОВ «ХАРІМПЕКС» шляхом перерахування кредиторам грошових коштів в безготівковій формі рівними частками щомісяця пропорційно сумі вимог кожного кредитора протягом 11 місяців з дня закінчення строку встановленого для виконання зобов`язань ПАТ «Укргазбуд» перед кредиторами 3-ї черги. Строк встановлений для виконання зобов`язань Боржника - ПАТ «Укргазбуд» перед кредиторами 3-ї черги закінчився ще 16.08.2016. Станом на 10.01.2018 НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не отримало від ТОВ «Харімпекс» грошових коштів, як передбачено умовами Мирової угоди від 06.10.2014, затвердженої ухвалою суду, а тому звернуло увагу ТОВ «Харімпекс» на необхідність дотримання вимог вказаної Мирової угоди та просило повідомити про причини невиконання її умов. (т. 1 а.с. 28-29).

У відповідь на цей лист відповідач направив позивачу листа від 23.03.2018 за вих. № 5 про те, що у зв`язку із складною економічною ситуацією на даний момент триває погашення Боржником вимог кредиторів 2-ї черги та Боржник (ПАТ «Укргазбуд») планує приступити до погашення заборгованості перед кредиторами 3-ої черги. Про початок погашення своїх кредиторських зобов`язань перед кредиторами 4-ї черги відповідач повідомить позивача окремо (т. 1 а.с. 30).

Позивач, не погоджуючись із такими доводами відповідача стосовно того, що обов`язок приступити до виконання своїх зобов`язань перед кредиторами 4-ї черги виникне після повного погашення Боржником (ПАТ «Укргазбуд») кредиторських вимог 2-ї та 3-ї черги, вважає, що така позиція відповідача не відповідає умовам Мирової угоди та положенням чинного законодавства, позаяк згідно умов пункту 3.8 Мирової угоди відповідач зобов`язався оплатити вимоги кредиторів 4-ї черги протягом 11 місяців з дня закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань Боржника за кредиторськими вимогами 3-ї черги тобто до 31.05.2017 включно. Водночас затверджена Господарським судом м. Києва Мирова угода містить тільки одну умову настання строку виконання відповідачем зобов`язань з оплати вимог кредиторів 4-ї черги - закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань Боржника за кредиторськими вимогами 2-ї та 3-ї черги. Умови щодо повної чи часткової оплати Боржником заборгованості за кредиторськими вимогами 2-ї та 3-ї черги у Мировій угоді відсутні, тому строк виконання зобов`язання відповідача за кредиторськими вимогами 4-ї черги не залежить від погашення Боржником заборгованості за кредиторськими вимогами 2-ї та 3-ї черги.

У зв`язку із черговою зміною банківських реквізитів позивач повторно направив відповідачу листа від 30.11.2020 за вих. №01/01/11/07/02/01-02/01/1069, та повторно вимагав виконати умови Мирової угоди (т. 1 а.с. 31-32).

Ураховуючи, що станом на 29.12.2020 відповідач взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості не виконав, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом у цій справі № 922/22/21 про стягнення боргу в сумі 510441,04 гривень.

В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вважає позовну заяву поданою із пропуском строку позовної давності, який на його думку сплив 01.06.2020.

На противагу доводам відповідача позивач вказав, що до спірних правовідносин строк позовної давності застосуванню не підлягає, оскільки встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України перебіг загальної позовної давності тривалістю у три роки, ним не пропущено через продовження цього строку на час дії карантину. Також позивач вважає, що лист відповідача від 23.03.2018 № 01/01/11/07/02/01/01-02/79 є свідченням про вчинення відповідачем дії, яка перериває позовну давність, а тому звертаючись до суду з цим позовом, він не пропустив позовну давність.

Здійснивши апеляційний розгляд справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що Господарський суд Харківської області правомірно розглянув позов про стягнення заборгованості в межах цієї справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відхиливши при цьому заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, з огляду на таке.

По-перше, колегія суддів ураховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 19.01.2021 у справі № 916/661/20, зазначає, що хоча спір у цій справі і випливає з Мирової угоди, затвердженої у справі про банкрутство ПАТ «Укргазбуд», між тим він не є спором, що вирішується у межах цієї справи про банкрутство з огляду на припинення провадження у ній у зв`язку із затвердженням Мирової угоди (пункт 4.3.), відповідно не є пов`язаним з цією справою про банкрутство спором, а тому цей спір правильно вирішений Господарським судом за вимогою кредитора (позивача) про стягнення з відповідача заборгованості (особи, що прийняла на себе обов`язок виконати таке зобов`язання), яка виникла внаслідок невиконання останнім відповідного зобов`язання у строки, передбачені Мировою угодою.

На відміну від ухвали суду про затвердження мирової угоди у позовному провадженні, ухвала про затвердження мирової угоди у процедурі банкрутства не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню виконавчою службою.

Також на відміну від Закону про банкрутство, що передбачав можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство, у КУзПБ такої судової процедури банкрутства як мирова угода та порядку її укладення не встановлено.

Як наслідок, у випадку невиконання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, КУзПБ не передбачено і процедури звернення до господарського суду із заявою про визнання недійсною такої мирової угоди або її розірвання.

При цьому позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не може бути розглянута в межах будь-якої справи про банкрутство боржника з огляду на відсутність справи.

Отже, позовні вимоги кредитора про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої у процедурі банкрутства, не підлягають розгляду у порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство.

Утім, у разі невиконання боржником своїх договірних зобов`язань у строки, зазначені в мировій угоді, затвердженій у процедурі банкрутства, кредитор може звернутися до суду з вимогами до боржника про стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою, в позовному або наказному провадженні, встановленому процесуальним законодавством, а не про спонукання до виконання мирової угоди.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У спірному випадку матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем по сплаті боргу у розмірі 510441,04 грн, передбаченому мировою угодою, а тому є вірними висновки суду першої інстанції про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

По-друге, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позов у цій справі подано без пропуску строку позовної давності, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідач скористався своїм правом та подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позивачем вимог.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як вбачається з матеріалів справи та обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, згідно умов Мирової угоди відповідач був зобов`язаний погасити борг перед позивачем в сумі 510441,04 грн у строк до 31.05.2017 включно. Проте цей обов`язок відповідач не виконав.

Позовна заява Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз», м. Київ про стягнення з відповідача боргу в сумі 510441,04 грн подана 29.12.2020 (т. 1 а.с. 52).

Колегія суддів зазначає, що в силу приписів статті 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності стосовно стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою, закінчився 01.06.2020.

Проте, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 р. № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 р. внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та доповнено його пунктами 12-14.

Так, відповідно до пункту 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

Дія карантину, встановленого вказаною вище постановою Кабінету міністрів України, на всій території України продовжувалася, зокрема, згідно з постановами № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020.

Разом із цим, постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 продовжено дію карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом з 19.12.2020 до 30.06.2021 на території України.

Дія карантину триває і в даний час.

Отже, перебіг загальної позовної давності тривалістю у три роки, встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину, тобто Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу «Нафтогазовидобувне управління «Надвірнанафтогаз», звернувшись до суду 29.12.2020, дотрималось строку позовної давності та фактично подало позов у межах цього строку.

Оскільки із матеріалів справи убачається, що згідно з відмітками ПАТ «Укрпошта» на конверті, позивач надіслав позовну заяву до суду 29.12.2020, тобто без пропуску строку позовної давності (строк позовної давності, визначений статтею 257 Цивільного кодексу України продовжився на строк дії карантину в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)», а тому заява відповідача про застосування позовної давності правомірно відхилена судом першої інстанції.

Доводи позивача щодо вчинення відповідачем дій, які свідчать про переривання перебігу позовної давності, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, з огляду на висновок про дотримання позивачем строку позовної давності та подання позову в межах його дії через продовження карантину. З цих підстав підлягають відхиленню й доводи відповідача щодо відсутності обставин переривання строку позовної давності.

Скаржником в ході апеляційного розгляду справи не доведено та не підтверджено, що позивач звернувся до суду із даним позовом поза межами строку позовної давності, а тому правові підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності, на чому наполягає відповідач, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для його скасування у суду апеляційної інстанції відсутні.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які в даному випадку не підтверджують ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі із порушеннями, визначеними статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку частини четвертої статті 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 задоволенню не підлягає. Оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 залишається без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, з чітким дотриманням вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишається без задоволення, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харімпекс», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/22/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20.07.2021.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков