ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
12 липня 2021 року Справа № 918/450/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.
секретар судового засідання Гладка Л.А.
за участю представників сторін:
позивача: Оніщук В.М.
відповідача: Янкевич Л.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат
за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.11.2020 р. повний текст рішення складено 04.12.2020 р. та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 09.12.2020 р. повний текст додаткового рішення складено 14.12.2020 р. у справі №918/450/20, ухвалені суддею Романюк Ю.Г.
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"
про стягнення заборгованості в сумі 86 755 892 грн. 94 коп.
В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебували апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.11.2020 р. та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 09.12.2020 р..
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 р. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.11.2020 р. у справі №918/450/20 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 09.12.2020 р. у справі №918/450/20 задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 09.12.2020 у справі №918/450/20 змінено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" 53 111, 13 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
02.07.2021 р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду, від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просить стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" судові витрати у розмірі 84 965 грн. на професійну правничу допомогу.
09.07.2021 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшли заперечення проти заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У вказаних запереченнях позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем не надано до Розрахунку судових витрат належних доказів, які б підтверджували (обґрунтовували) розмір витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки, відповідач долучає до заяви копію платіжного доручення №7072 від 30.06.2021 з призначенням платежу: «за правову допомогу по справі №918/45/20 згідно договору №200520-1 від 20.05.2020», проте вказане свідчить про фактичну сплату за послуги, які надані були по іншій судовій справі, а саме №918/45/20 (за позовом ТОВ «Уктехноліс» до Фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни про стягнення 235 269 грн 91 коп.) та жодним чином не підтверджує сплату послуг в розмірі 84 965, 00 грн по даній справі №918/450/20.
Крім цього, у п.4 наданого Звіту про надані послуги, зазначено: «Підтвердженням належного виконання обов`язків та відсутності зауважень за Договором про надання правової допомоги від 20.05.2020 року №200520-1 є повністю сплачена вартість послуг наданих в обсязі визначеному даним Звітом».
Таким чином, AT «Укртрансгаз» стверджує, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами виконання адвокатом обсягів та вартості послуг правничої допомоги по договору №200520-1 від 20.05.2020.
Також, позивач звертає увагу на те, що зазначені у звіті адвокатом Янкевич Л.Д. послуги, які відповідачем заявлено до компенсації, аж ніяк не відповідають критерію розумності та співрозмірності, які є значно завищеними цінами.
Тобто, передбачений розділом 3 Договору №200520-1 від 20.05.2020 про надання правової допомоги гонорар успіху адвоката, за результатом надання послуг якого, ухвалено позитивне рішення на користь відповідача не є витратами на професійну правничу допомогу, в розумінні приписів пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України, у зв`язку з чим, не можуть бути задоволені судом.
Відтак, позивач просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у справі №918/450/20 у сумі 84 965,00 гривень, а у випадку задоволення заяви, зменшити витрати на професійну правничу допомогу у сумі 84 965,00 грн на 99 відсотків.
В судовому засіданні представник відповідача просив заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задоволити та стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 84 965 грн..
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, або зменшити витрати на 99 відсотків, з підстав викладених у заперечення проти вказаної заяви.
Розглянувши заяву представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про винесення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №918/450/20, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Із наявних матеріалів справи вбачається, з метою захисту прав та отримання професійної правничої допомоги у даній справі, у тому числі і представництва інтересів у суді, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" звернулося до Адвокатського об`єднання "Правовий Альянс", про що було укладено відповідний Договір про надання правової допомоги № 200520-1 від 20.05.2020 року.
Відповідно до п.1.1 Договору про надання правової допомоги Виконавець зобов`язується надавати послуги правової допомоги під час розгляду справи за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення заборгованості в сумі 86 755 892 грн. 94 коп., а замовник приймати та оплачувати їх. Перелік юридичних послуг, які надаються Виконавцем визначений п.1.2 Договору.
У відповідності до пунктів 3.1.1., 3.1.2 Договору про надання правової допомоги оплата послуг виконавця встановлюється погодинно. Ціна (в тому числі ПДВ 20%) однієї години визначається згідно додатку №1 до договору. У разі, якщо у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до замовника у справі №918/450/20 буде відмовлено, замовник додатково сплачує виконавцю гонорар успіху у розмірі 50 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% протягом 5 (п`яти) календарних днів після ухвалення рішення Господарським судом Рівненської області. У разі позитивного розгляду справи судоми апеляційної та касаційної інстанції замовник сплачує виконавцю гонорар успіху, який визначається на підставі окремих додаткових угод.
27.01.2021 р. сторони уклали Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 р.
Відповідно до Додаткової угоди №1 керуючись підпунктом 3.1.2. пункту 3.1. розділу 3 Договору, сторони домовились про таке:
1.1. У разі, якщо рішення Господарського суду Рівненської області від 24 листопада 2020 року у справі №918/450/20 буде залишено в силі Північно-західним апеляційним господарським судом, замовник додатково сплачує виконавцю гонорар успіху в розмірі 50 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20%, протягом 5 календарних днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На підтвердження понесених витрат на загальну суму 84 965 грн. представник відповідача надав належним чином завірені: копію договору про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року; додаток №1 до договору про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року; копію звіту про надані послуги за договором про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року; копію акту надання послуг №81000183 від 30.06.2021 року по договору про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року; копію платіжного доручення № 7072 від 30.06.2021 року.
Згідно звіту про надані послуги за договором про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року Адвокатське об`єднання "Правовий Альянс" надало Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" правової допомоги згідно з переліком на загальну суму 34 965 грн.
У відповідності до п. 3.1.2 Договору про надання правової допомоги, У разі, якщо у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до замовника у справі № 918/450/20 буде відмовлено, замовник додатково сплачує виконавцю гонорар успіху у розмірі 50 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% протягом 5 (п`яти) календарних днів після ухвалення рішення Господарським судом Рівненської області. У разі позитивного розгляду справи судоми апеляційної та касаційної інстанції замовник сплачує виконавцю гонорар успіху, який визначається на підставі окремих додаткових угод.
Відповідно до п.1.1.Додаткової угоди №1 у разі, якщо рішення Господарського суду Рівненської області від 24 листопада 2020 року у справі №918/450/20 буде залишено в силі Північно-західним апеляційним господарським судом, замовник додатково сплачує виконавцю гонорар успіху в розмірі 50 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20%, протягом 5 календарних днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Пунктом 3.3.1 Договору передбачено, що оплата за отримання правової допомоги (п.3.1. Договору) перераховується Замовником на рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.
30 червня 2021 року між сторонами договору був підписаний акт надання послуг №81000183 від 30.06.2021 року по договору про надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року.
30 червня 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" оплатило Адвокатському об`єднанню надану правову допомогу згідно з платіжним дорученням №7072 від 30.06.2021 року на загальну суму 84 965 грн.
Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Ґімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №922/2321/20 від 08.04.2021 р. з акцентував увагу на тому, що розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, апеляційний суд враховує, що під час перегляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції позиція відповідача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом.
Отже, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених представником відповідача витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 84 965,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині.
При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що існує поширена судова практика у подібних за правовим змістом справах, які розглядаються господарськими судами, а також правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах. За таких обставин апеляційний суд вважає завищеними визначені заявником у Додатку №1 до Договору надання правової допомоги №200520-1 від 20.05.2020 року ціни на послуги адвокатів з розрахунку 1665, грн. за одну годину і 2526,00 грн. за одну годину.
Ураховуючи наведене, взявши до уваги заперечення позивача, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з визначених критеріїв та обставин справи, апеляційний суд частково задовольняє заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Виходячи з наведеного, враховуючи необхідність забезпечення балансу інтересів сторін у питанні відшкодування витрат, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які пов`язані з розглядом цієї справи, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню частково у сумі 42 482,50 грн. (50% від заявленої суми).
Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне прийняти додаткову постанову на підставі ст.244 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

Заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про ухвалення додаткової постанови у справі №918/450/20 задоволити частково.
В іншій частині відмовити.
Видачу наказу доручити Господарському суду Рівненської області.
Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/450/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "19" липня 2021 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.