СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" липня 2021 р. Справа № 913/105/21

Суддя-доповідач: Плахов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд, м.Київ (вх.№2119 Л/2) на рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21 (суддя Шеліхін Р.М., ухвалене в м.Харків постановлену в м.Харків о 16:33год, дата складення повного тексту 03.06.2021р.)

за позовом: Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в інтересах територіальної громади міста Лисичанськ Луганської області, м.Лисичанськ Луганської області

до відповідача: Приватного підприємства Айленд, м.Київ

про врегулювання розбіжностей при укладанні договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області в інтересах територіальної громади міста Лисичанськ Луганської області звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства Айленд визнання укладеним пунктом 13 договору оренди землі від 20.01.2021 №20-81 в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області № 19 від 11.01.2021 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому цим договором.

Орендна плата за період з 11.01.2021 до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21 позов задоволено повністю; ухвалено вважати укладеним договір оренди землі від 20.01.2021 №20-81 в частині пункту 13 в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021 № 19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому дійсним договором.

Орендна плата за період з 11.01.2021р. до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

Приватне підприємство Айленд з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21 та прийняти нове рішення, яким вважати укладеним договір оренди землі від 20.01.2021 №20-81 в частині пункту 13 в наступній редакції:

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- сплачується штраф у розмірі та у строк, визначені Податковим Кодексом України;

- стягується пеня відповідно до норм глави 12 Податкового кодексу України.

Сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем з 11.01.2021, а саме з моменту винесення розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області від 11.01.2021 № 19 Про надання земельної ділянки в оренду, у розмірі передбаченому дійсним договором.

Орендна плата за період з 11.01.2021р. до дати укладання цього договору сплачується у строки, визначені нормами Податкового кодексу України для місячного податкового періоду, а починаючи з дати укладення цього договору - відповідно до норм Податкового кодексу України.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено господарським судом першої інстанції 25.05.2021р. (03.06.2021р. дата складення повного тексту), отже, строк подання апеляційної скарги сплив 23.06.2021р.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Луганської області 05.07.2021р., що підтверджується відміткою відділення поштового зв`язку на конверті в якому апеляційна скарга надійшла до місцевого господарського суду.

Отже, апелянт звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Луганської області 05.07.2021р., у зв`язку з чим, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду, без клопотання про його поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апелянтом при зверненні з відповідною апеляційною скаргою було не було порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, відповідні обставини в силу приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Крім того, суддя доповідач зазначає, що статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір ставки за подання до господарського суду за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 3405,00грн.

Разом з тим, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суддя- доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Суддя доповідач також зазначає, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження направлення копій апеляційної скарги відповідачу, що не відповідає вимогам пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимог пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п.2, 3 ч.3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд на рішення господарського суду Луганської області від 25.05.2021р. у справі №913/105/21 залишити без руху.

2.Приватному підприємству Айленд усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов