ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

20 липня 2021 року Справа № 916/3815/20
м.Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А.Мишкіної,

суддів О.Ю. Аленіна, Л.В. Лавриненко

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Компанії Mister Drake PC Білоус І.І. за ордером (без належних повноважень);

від Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України - Божко В.Г. в порядку самопредставництва.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Компанії Mister Drake PC

на рішення Господарського суду Одеської області від 12 травня 2021 року

у справі №916/3815/20

за позовом Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України

до Компанії Mister Drake PC

про визнання права власності

суддя суду першої інстанції: Н.Д. Петренко

час і місце ухвалення рішення: 12.05.2021р., м.Одеса, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань №10

повний текст рішення складений 24.05.2021р.

встановив:

30.12.2020 року держава Україна в особі Кабінету Міністрів України звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Компанії Mister Drake PC про визнання права власності держави України в особі Кабінету Міністрів України на майно танкер-бункерувальник Delfi (ІМО 8866266).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.11.2019 року в акваторії Одеського морського порту з судном Delfi (ІМО 8866266), яке дрейфувало на якорі у південно-західному напрямку з акваторії порту Південний та потрапило на мілину в акваторії морського порту Одеса, сталася аварійно морська подія. Власними силами Компанією Mister Drake PC на виконання законних вимог капітана морського порту судно Delfi не було піднято та видалено у встановлені терміни. 10.09.2020 року затонулий танкер-бункерувальник Delfi було піднято силами ТОВ Краншип, ТОВ Бруклін-Київ та ДП АМП України.

Позивач вказує, що наслідком неналежного користування власністю, яке полягало в неусуненні наслідків морської аварії (підняття та видалення затонулого судна), якою було завдано шкоду навколишньому природному середовищу, є застосування положень статті 125 КТМ України (перехід права власності на затонуле майно до держави). На думку позивача, наявні підстави для задоволення позову, оскільки ним доведено:обставини морської аварійної події в акваторії Одеського морського порту, яким завдано шкоду навколишньому природному середовищу, відсутність факту підняття судновласником затонулого танкера бункерувальника Delfi у строк, встановлений капітаном морського порту м.Одеса; необхідність реалізації положень ст.. 125 КТМ та обгрунтованості визнання права власності держави України в особі Кабінету Міністрів України.

Вимоги заявлено на підставі ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 75, 120-125 Кодексу торговельного мореплавства України, ст.ст. 2, 316, 318, 319, 326, 328, 346, 347 ЦК України, Закону України Про Кабінет Міністрів України.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3815/20; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

26.03.2021 від Компанії Mister Drake PC надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначав, що позов КМУ є безпідставним, оскільки матеріали справи містять докази саме про численні порушення з боку державних органів влади України щодо майна відповідача та не містять жодного допустимого доказу та посилання на закон про можливість набуття Державою права власності на будь-яке майно відповідача. Відповідач вважає, що у даній справі відсутній спір з причини того, що КМУ як центральний орган виконавчої влади саме через відсутність норм законів та нормативно-правових актів звернувся до суду через неможливість в законний спосіб безпідставно набути право власності на спірне майно. Системний аналіз поданих позивачем письмових доказів безапеляційно дає підстави відповідачу вважати, що Кабінет Міністрів України діє не у відповідності до своїх повноважень та подає до суду сумнівні докази, оскільки позивачем надано позовну заяву з засвідченими копіями саме з їх оригіналів, що на думку відповідача, є маніпуляціями із доказами та копіями, які подані до суду. Відповідач звертає увагу на існування двох різних за своєю природою розпоряджень Капітана Морського порту Одеса Антонова О.О. від 07.08.2020 року, одне із яких, а саме № 2 від 07.08.2020 року, відповідач оскаржує в рамках справ № 420/8309/20 та № 420/15347/20.

Компанія Mister Drake PC вказує, що капітана морського порту Одеса Антонова О.О. було поновлено на посаді капітана морського порту з 07.08.2020р. за наказом т.в.о. міністра інфраструктури України №61-Ос на виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси по справі №523/9022/19 в Одеській філії ДП «АМПУ». Всі вимоги, які видавалися службою капітана порту Одеса Державної служби морського і річкового транспорту, не є вимогами капітана порту Одеса Одеської філії ДП Адміністрація морських портів України. Також відповідач зауважує, що державне обвинувачення України ніяким чином не повідомило власника судна Delfi про досудове розслідування відносно капітана судна Delfi.

Відповідач зазначає, що він є власником судна Делфі відповідно до Bill of Sale та критично сприймає доводи позивача про втрату судном морехідних якостей, оскільки судно вплав було переміщено з акваторії Одеського морського порту до Чорноморського порту, сам факт знаходження судна в порту Чорноморськ є беззаперечним доказом збереження судном морехідних якостей. До відзиву, крім іншого, додано попередній розрахунок судових витрат, згідно якого, загальний розмір орієнтовних витрат відповідача складає 185 000грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.05.2021р. позов Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України до Компанії Mister Drake PC задоволено - визнано право власності Держави України в особі Кабінету Міністрів України на майно - танкер-бункерувальник Delfi /ІМО 8866266/; стягнуто з Компанії Mister Drake PC на користь Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України судовий збір у розмірі 12717,23грн.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст..ст. 74,75, 120, 121, 122, 123, 124, 125 КТМ України, ст. 41 Конституції України, ст.. 2, 182, ч. 1 ст. 316, ст..316, 318, 326, 346, 347, ЦК України, п. 19 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення та вмотивоване наступним:

- після морської аварії, танкер-бункерувальник Делфі є майном, у розумінні положень ст. 120 КТМ України, оскільки з огляду на тип та характеристики майна воно не належить до військового майна та не має культурного, археологічного або історичного значення. Оскільки господарським судом встановлено, що морська аварійна подія із судном Делфі відбулась 21.11.2019 року в акваторії Одеського морського порту, а тому спірні правовідносини визначаються саме положеннями законодавства України.

-у зв`язку із забрудненням навколишнього природного середовища ситуацію, що склалась із танкером-бункерувальником Делфі, було кваліфіковано як ситуацію техногенного характеру місцевого рівня.

-між Компанію Mister Drake PC та Капітаном морського порту Одеса велось активне листування та Капітаном морського порту Одеса неодноразово встановлювались строки для підняття судновласником затонулого судна. Проте, як свідчать матеріали справи, власними силами компанії MISTER DRAKE РС судно Delfi не було піднято та видалено у встановлені терміни до 20.07.2020 року.

- на підставі ст. 124 КТМ України капітаном морського порту Одеса 07.08.2020 року прийнято розпорядження № 2, яким вирішено не дозволяти судновласнику танкера-бункерувальника Delfi піднімати затонуле майно своїми засобами або засобами обраної ним суднопіднімальної організації;

-Господарський суд критично оцінює доводи відповідача щодо сумнівності факту наявності розпорядження капітана морського порту Одеса від 07.08.2020 № 02/2020, оскільки погоджуючись із доводами позивача, господарський суд зазначає, що обидва розпорядження капітана морського порту Одеса від 07.08.2020 року мають юридичну силу та не спростовують один одного. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про скасування вказаних розпоряджень чи визнання їх недійсними у встановленому законом порядку.

-у даному випадку, наслідком неналежного користування власністю, яке полягало в неусуненні наслідків морської аварії (підняття та видалення затонулого судна), якою було завдано шкоду навколишньому природному середовищу, є застосування положень статті 125 КТМ України (перехід права власності на затонуле майно до держави).

-право на звернення позивача до суду виникло у держави України внаслідок невиконання судновласником обов`язку щодо підняття затонулого майна, яке спричинило значну шкоду екологічній ситуації в регіоні, створило загрозу для життя та здоров`я людей.

17.06.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Компанії Mister Drake PC на рішення від 12.05.2021р., в якій скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Компанія Mister Drake PC зазначає наступне:

- позовну заяву підписано особою, яка не мала права її підписувати, оскільки її підписував представник Кабінету Міністрів України, а Кабінет Міністрів України згідно із законом не мав повноважень на участь у такій справі в якості позивача. Кабінет Міністрів України є неналежним позивачем; центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, є Мінінфраструктури, через який згідно з Кодексом торговельного мореплавства України держава здійснює регулювання торговельного мореплавства.

- ст. 126 Кодексу торговельного мореплавства України визначено, що фактично затонуле майно після його підняття знаходиться у володінні та розпорядженні адміністрації морського порту, реалізацію такого майна через неможливість або недоцільність його зберігання здійснює саме адміністрація морського порту та відшкодування витрат і збитків здійснюється на користь адміністрації морського порту. Кабінет міністрів України не має жодного відношення до затонулого майна, він не може бути позивачем та за ним не може бути визнано право власності. Якщо ж рішенням суду буде визнано право власності на майно за Державою Україна в особі Кабінету Міністрів України, то це фактично заблокує відповідачу можливість скористатися своїм правом на витребування майна, позбавить прав та повноважень адміністрацію морського порту, оскільки вона не зможе реалізувати майно або повернути його відповідачу, бо за рішенням суду це майно буде належати позивачу, а така ситуація є недопустимою, оскільки рішення суду не має право порушувати закон та блокувати виконання та реалізацію закону.

- з повного та всебічного аналізу положень Кодексу торговельного мореплавства України та інших законодавчих актів України вбачається, що законодавець не передбачив права та не визначив процедури для звернення до суду із позовом про визнання права власності на затонуле майно.

- ст. 125 Кодексу торговельного мореплавства України передбачає, що власник майна, що затонуло, втрачає право на нього у випадку, якщо не зробить заяви або не підніме майно у терміни, передбачені статтями 122, 123 цього Кодексу, і це майно стає державною власністю. Однак закон не вимагає визнання цього права за державою шляхом звернення із відповідним позовом до суду.

-в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази того. що відповідач та/або інша особа не визнавала або спорювала право власності позивача на затонуле майно, що могло б стати підставою для звернення позивача до суду.

- і позивач і суд першої інстанції свідомо проігнорували статтю 392 Цивільного кодексу, хоча саме вона регулює питання визнання права власності на майно і надання правової оцінки цій статті при розгляді позову, предметом якого є визнання права власності, є обов`язком суду, який він грубо порушив.

- висновок суду , що згідно із ст. 347 ЦК України, відмова від права власності може полягати у вчиненні дій, які свідчать про відмову особи від права власності є протиправним, безпідставним та необгрунтованим, оскільки, по - перше, відповідач не вчиняв дій про відмову від права власності, а навпаки робив все від нього можливе, щоб підняти затонуле майно і майже підняв його, йому не вистачало досить незначного часу (близько тижня/двох), щоб закінчити роботи по підняттю майна, однак капітан морського порту встановив строк з підняття майна до 20 липня 2020 року і відмовив відповідачу у продовженні строку на підняття майна і взагалі заборонив відповідачу піднімати це майно; по - друге, відповідно до ч. 3 ст. 347 ЦК України, у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

-скаржник звертає увагу, що існували об`єктивні та форс - мажорні обставини, зокрема, встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12.03.2020 року по 31.07.2020 року (саме у період, визначений капітаном для підняття майна відповідачем), відноситься до форс - мажорних обставин ( обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили виконання обов`язків відповідачем по підняттю майна, визначених Кодексом торговельного мореплавства України, у строки, встановлені капітаном морського порту м. Одеса. Пропущення строків з підняття затонулого майна з вказаних поважних причин: форс -мажорних обставин, свідчить про відсутність підстав для застосування ст. 125 КТМ України.

- з матеріалів справи вбачається, що судно «DELFI» зазнало аварії, в тому числі, у зв`язку із закінченням пального, що свідчить про відсутність на борту судна пального, а відтак, є незрозумілим яку загрозу навколишньому природному середовищу таке судно може становити та в чому полягає надзвичайна ситуація.

-при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції були допущені грубі порушення норм процесуального права, зокрема, судом було безпідставно, протиправно та необгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань відповідача - про залучення до справи у якості третьої особи капітана морського порту м. Одеси; про призначення у справі експертизи; про зупинення справи до розгляду іншої справи - адміністративної справи про визнання протиправним та скасування Розпорядження капітана морського порту м. Одеси від 07.08.2020 року та визнання протиправною бездіяльності капітана морського порту м. Одеси. Така необгрунтована та протиправна відмова у задоволенні зазначених клопотань вказує на порушення судом принципів щодо повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, визначених нормами ГП:К України, що в свою чергу свідчить про грубі порушення норм процесуального законодавства та є підставою для скасування судового рішення.

- висновок суду, що обидва розпорядження капітана морського порту Одеса від 07.08.2020 року мають юридичну силу та не спростовують один одного, а матеріали справи не містять відомостей про скасування вказаних розпоряджень чи визнання їх недійсними у встановленому законом порядку є протиправним, безпідставним та необгрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи та матеріалам, з огляду на те, що відповідач звернувся із відповідним клопотанням про зупинення справи до розгляду іншої справи - адміністративної справи про визнання протиправним та скасування Розпорядження капітана морського порту м. Одеси від 07.08.2020 року та визнання протиправною бездіяльності капітана морського порту м. Одеси. Суд повинен був зупинити розгляд справи для того, щоб дочекатися рішення у адміністративній справі, оскільки таке рішення впливає на правильність та об`єктивність вирішення цієї справи про визнання права власності на затонуле майно.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії Mister Drake PC на рішення Господарського суду Одеської області від 12 травня 2021 року у справі №916/3815/20.

16.07.2021р. від позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, в якому позивач просить апеляційне провадження у справі № 916/3815/20 закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 264 ГПК У країни, зазначаючи, що зі змісту долученого до апеляційної скарги ордеру вбачається, що Білоус І.І., який підписав апеляційну скаргу від імені відповідача, уклав договір про надання правової допомоги 05.10.2020 із МISTER DRAКE PS. Тобто, найменування особи, якій надається правова допомога не свідчить про те, що ОСОБА_1 представляє саме відповідача у справі № 916/3815/20. Будь-яких іденифікуючих ознак, які б вказували на те, що відповідач у справі уповноважив Білоуса І.І. на подання апеляційної скарги не зазначено. На момент укладення договору між компанією MISTER DRAКE PS, яка не є відповідачем у справі, та Білоусом І.І., господарського спору у справі №916/3815/20 не існувало, а тому підтвердження того, що Білоус І.І. має повноваження на представництво будь-якої особи у даній справі відсутні. Зазначене у сукупності свідчить про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України оскільки апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

19.07.20201р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Компанії Mister Drake РС залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі № 916/3815/20 - без змін, зазначаючи наступне:

- положенням статгі 125 КТМ України, врегульовано, що власник майна, що затонуло, втрачає право на нього у випадку, якщо не зробить заяви або не підніме майно у терміни, передбачені статгями 122, 123 цього Кодексу, і це майно стає державною власністю. У розумінні вказаної статті Кодексу торговельного мореплавства України, держава набуває права власності на затонуле майно, яке завдало шкоду навколишньому природному середовищу та не було піднято судновласником у визначені терміни. Зазначена стаття є нормою матеріального права прямої дії, яка наділяє державу правом на звернення до суду із позовом про визнання права власності на затонуле майно, та у подальшому оформлення такого речового права у спосіб, передбачений чинним законодавством.

- відповідач зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 347 ЦК України. Проте, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що судом було здійснено комплексний аналіз поняття, підстав набуття права власності та обставин втрати такого права, тобто фактично лише частково процитовано статтю 347 ЦК України, визначальними підставами для задоволення позовних вимог вказана норма не слугувала.

- судом першої інстанції обгрунтовано встановлено відсутність підстав для зупинення провадження у справі, визначених у статтях 227, 228 ГПК України. Вказане твердження грунтується на тому, що державою Україною в особі Кабінету Міністрів України подано позовну заяву до суду з метою захисту своїх прав, порушених іноземною компанією, внаслідок неналежного виконання обов`язків власника морського судна.

- будь-які посилання відповідача на суб`єктивну незгоду із діями працівників морського порту не спростовують такого права, так само як і не спростовують беззаперечного (та встановленого у судових рішеннях) факту морської аварійної події та непідняття судновласником затонулого майна.

В судовому засіданні 20.07.2021р. представник позивача підтримав доводи клопотання про закриття апеляційного провадження.

Адвокат Білоус І.І., який підписав апеляційну скаргу від імені компанії МISTER DRAКE PС, проти задоволення клопотання позивача та закриття апеляційного провадження заперечував, зазначаючи, що у нього наявний укладений з компанією МISTER DRAКE PС договір про надання правової допомоги, проте представити суду цей договір у судовому засіданні 20.07.2021р. він не може.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного.

Частинами першою, третьою статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини першої та третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Отже, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено чотири самостійних документи, наявність одного з яких (договору про надання правової допомоги; довіреності; ордеру; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги), оформленого належним чином, може вважатися підставою для підтвердження повноважень адвоката на надання ним правової допомоги певній особі.

Положеннями частини четвертої статті 60 ГПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Пунктом 1 частини третьої статті 258 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Колегією суддів встановлено і не заперечується адвокатом Білоусом І.І., що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо представництва ним інтересів Компанії МISTER DRAКE PС в суді першої інстанції (за його ж власними твердженнями, представництво здійснювала інша особа).

Відповідно до частини другої статті 26 вказаного Закону ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів встановлено Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі - Положення).

Так, відповідно до п. 11 Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

В пункті 12 положення передбачено, що ордер містить наступні реквізити: прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога (пп.12.2); назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (пп.12.4).

Водночас за змістом частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи викладене вище, адвокат як представник для підтвердження своїх повноважень учасника справи повинен надати ордер, тобто документ встановленої законодавством форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта в певному суді (судах).

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга від імені компанії МISTER DRAКE PС, підписана адвокатом Білоус Іваном Ігоровичем.

На підтвердження повноважень на підписання апеляційної скарги адвокатом додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію ордеру №1047272 від 14.06.2021р., відповідно до якого адвокат Білоус Іван Ігорович у Південно-західному апеляційному господарському суді та у Господарському суді Одеської області надає правову допомогу МISTER DRAКE PS на підставі договору про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №0022/1 від 05.10.20р.

З ордеру вбачається, що адвокатом вказано найменування особи, якій надається правова допомога, МISTER DRAКE PS, тоді як відповідачем у справі є компанія МISTER DRAКE PС, яка і вказана в апеляційній скарзі як апелянт, інтереси якого представляє Білоус І.І.

В той же час, доказів щодо наявності у адвоката Білоуса І.І. повноважень на підписання апеляційної скарги саме від імені компанії МISTER DRAКE PС суду апеляційної інстанції не надано як станом на час подання апеляційної скарги, так і в судове засідання 20.07.2021р., у якому розпочався розгляд справи по суті (ч.2 ст. 270 ГПК України).

Згаданий в ордері договір №0022/1 від 05.10.20р. про надання правової допомоги (доручення) підписантом до апеляційної скарги також не надано та в матеріалах справи він відсутній.

Отже, судом апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії МISTER DRAКE PС встановлено, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Правові наслідки встановлення факту підписання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати, після відкриття апеляційного провадження передбачені нормами статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

При цьому положення ГПК України, що регулюють розгляд справи в суді апеляційної інстанції, не передбачають можливість усунення недоліків апеляційної скарги після відкриття апеляційного провадження та, відповідно, не визначають процесуальних наслідків неусунення виявлених недоліків.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання адвоката Білоуса І.І. на можливість подання суду належним чином оформленого ордеру із зазначенням вірного найменування Клієнта (Компанії МISTER DRAКE PС).

Підставою для закриття апеляційного провадження згідно з наведеним положенням є саме відсутність у особи, яка підписала апеляційну скаргу, відповідних повноважень станом на час вчинення процесуальної дії, тобто підписання цієї скарги.

Станом на 20.07.2021р. відсутні підстави та докази для висновку, що адвокат Білоус І.І. на підставі ордеру №1047272 від 14.06.2021р. мав право підписувати апеляційну скаргу від 14.06.2021р. від імені Компанії МISTER DRAКE PС.

З огляду на зазначені вище обставини, судова колегія дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою компанії МISTER DRAКE PС на рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2021р. у справі №916/3815/20. слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 264 ГПК України, а клопотання представника Кабінету Міністрів України задовольнити.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007).

В даному випадку, закриваючи апеляційне провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 264 ГПК України (апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати) колегія суддів не вбачає в таких діях надмірного формалізму, оскільки застосовано норму Господарського процесуального кодексу України, якою прямо передбачені наслідки встановлення обставини підписання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати, тоді як ігнорування такого порушення (застосування надмірної гнучкості) може призвести до нівелювання процедурних вимог, встановлених процесуальним законодавством.

Одночасно суд роз`яснює, що закриття апеляційного провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 264 ГПК України не перешкоджає повторному зверненню з належним чином оформленою скаргою до суду, а відтак не має ознак обмеження доступу до правосуддя.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 264, ст.ст. 232, 234, 236, 240, 270, 281 ГПК України,

колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника Кабінету Міністрів України про закриття апеляційного провадження задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою компанії МISTER DRAКE PС (вх.. номер Південно-західного апеляційного господарського суду 2569/21 від 17.06.2021р.) на рішення господарського суду Одеської області від 12.05.2021р. у справі №916/3815/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення згідно ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку згідно положень ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 21.07.2021р

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко