СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р. Справа № 922/247/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О. , суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх. №1563Х) на рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2021 (рішення ухвалено суддею Сусловою В.В. 22.04.2021 о 15:28 год., у приміщені господарського суду Харківської області, повне рішення складено 28.04.2021) у справі №922/247/21

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ліля», м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ліля», у якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ліля» на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 5098316,08 грн. за використання земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові (кадастровий номер :02:002:0019) у період з 01.04.2018 по 31.12.2020. А також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ліля» на користь Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у сумі 76474,74 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.04.2021 у справі №922/247/21 в позові відмовлено.

Харківська міська рада подала до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2021 у справі №922/247/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Харківської міської ради задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції було встановлено наявність кондикційних правовідносин між Харківською міською радою та ТОВ «Фірма «Ліля». Проте, при винесенні оскаржуваного рішення судом безпідставно не застосовано правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах в аналогічних правовідносинах та не досліджено докази, надані позивачем, зокрема, акт обстеження земельної ділянки, викопіювання зі схематичного плану кварталу і інвентаризаційної справи по просп. П`ятидесятиріччя СРСР, 151-Б у м. Харкові.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2021 у справі №922/247/21; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 15.07.2021.

13.07.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін, а також просив продовжити строк на подання відзиву (вх.№8015).

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а рішення без змін. Також представник відповідача підтримав клопотання про продовження строку на подання відзиву.

Розглянувши клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2021, при відкритті апеляційного провадження, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Копія вказаної ухвали направлена позивачу та відповідачу за місцезнаходженням юридичної особи згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на зазначену ними у позові, відзиві на позов, апеляційній скарзі, клопотаннях.

Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2021, яка направлялась на адресу відповідача: м. Харків, просп. 50 років СРСР, 151-В, повернулась до суду з відміткою «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

23.06.2021 представник відповідача адвокат Межирицький А.О. звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, в якому зазначив, що станом на день подання клопотання відповідач не отримував ні ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття провадження у справі, ні апеляційної скарги (вх.№7212).

12.07.2021 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить відповідна відмітка на клопотанні, та 13.07.2021 надав відзив на апеляційну скаргу.

Враховуючи викладені обставини, з метою дотримання принципу змагальності сторін, повного і всебічного з`ясування обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе продовжити відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та прийняти його до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

У січні 2021 року Харківська міська рада звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «Фірма «Ліля» на свою користь безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 5098316,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, набувши право власності на об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі літ. Е-2 загальною площею 2395,3 кв.м. та літ. Ж-3 загальною площею 2004,4 кв.м.), які розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-В, використовує земельну ділянку площею 0,5915 га (кадастровий номер :02:002:0019) за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б, для експлуатації та обслуговування вищезазначених нежитлових будівель без документів, що посвідчують право власності або право користування нею.

Так, позивач посилається на те, що Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 16.11.2020 проведено обстеження земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові площею 0,5915 га (кадастровий номер :02:002:0019) з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-020. Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці площею 0,5915 га (кадастровий номер :02:002:0019) просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові розташовані нежитлові будівлі «Е-2» та літ. «Ж-3», право власності на які зареєстроване за ТОВ «Фірма «Ліля».

Заявник вказує, що у провадженні господарського суду Харківської області знаходилася справа №922/959/18 за позовом Харківської міської ради до ТОВ «Фірма «Ліля» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові у період з 01.04.2015 по 31.03.2018. У вказаній справі сторонами було укладено мирову угоду. Водночас, позивач стверджує, що у період з 01.04.2018 по 31.12.2020 земельна ділянка по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові площею 0,5915 га (кадастровий номер :02:002:0019) використовувалася ТОВ «Фірма «Ліля» без документів, що посвідчують право власності або право користування вказаною земельною ділянкою.

Позивач зазначав, що розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати він здійснював на підставі витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові площею 0,5915 га (кадастровий номер :02:002:0019) від 25.02.2019 №516/0/45-19 та витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку цієї ж земельної ділянки від 02.07.2020 №4635, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Крім того, враховуючи, що відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області від 15.09.2020 №18629/9/20-40-04-03-17 ТОВ «Фірма «Ліля» є платником земельного податку за використання земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-В з кадастровим номером :02:002:0019 та у період з 01.04.2018 по 31.07.2020 товариством сплачено 394500,00 грн., вказана сума була врахована позивачем при здійсненні розрахунку. Також, позивач зазначає, що при здійсненні розрахунку ним не враховувався березень 2020 згідно положень Закону України від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано:

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2021 №241885821 з параметрами запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: Харківська обл., м. Харків, проспект Ландау Льва, земельна ділянка 151-В, з якої зокрема, вбачається, що на земельній ділянці площею 0,3844 га з кадастровим номером :02:002:0005 за вказаною адресою знаходяться нежитлові будівлі літ. «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., літ. «Е-2» загальною площею 2395,3 кв.м., літ. «Ж-3» загальною площею 2004,4 кв.м., літ. «М-1» загальною площею 1404,8 кв.м., літ. «Ж-2» загальною площею 912,0 кв.м., які належать на праві власності ТОВ «Фірма «Ліля»;

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 09.07.2020, відповідно до якого земельна ділянка загальною площею 0,5915 га з кадастровим номером :02:002:0019, яка розташована за адресою: Харківська обл., м. Харків, Фрунзенський район, проспект 50-річчя СРСР, 151-Б належить на праві комунальної власності Харківській міській раді, дата державної реєстрації земельної ділянки 25.02.2004; цільове призначення: 1.11.6; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування будівель і споруд;

- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.02.2019 з кадастровим номером :02:002:0019; місце розташування земельної ділянки: м. Харків, пр. П`ятдесятиріччя СРСР, 151-Б; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; нормативно грошова оцінка земельної ділянки 19620765 грн.;

- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.07.2020 з кадастровим номером :02:002:0019; місце розташування земельної ділянки: м. Харків, проспект П`ятдесятиріччя СРСР, 151-Б; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; нормативно грошова оцінка земельної ділянки 39822495 грн.;

- лист ГУ ДПС у Харківській області від 15.09.2020;

- акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б (кадастровий номер :02:002:0019) від 16.11.2020, відповідно до якого головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю Харківської міської ради за результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 0,5915 га. :02:002:0019) по просп. Льва Ландау, 151-Б у м. Харкові розташована частина нежитлової будівлі літ. «Ж-3», нежитлова будівля літ. «Е-2» по просп. Льва Ландау, 151-В у м. Харкові, право власності на які зареєстроване за ТОВ «Фірма «Ліля»;

- розрахунки сум безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова за періоди: з 01.04.2018 по 31.07.2018 у розмірі 348813,08, з 01.08.2018 по 31.12.2018 у розмірі 654025,50 грн., з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 1569661,20 грн., з 01.01.2020 по 31.12.2020 у розмірі 2525816,30 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що він є власником декількох об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау (колишня назва просп. П`ятдесятиріччя СРСР), б. 151-В, в т.ч. нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 2395,3 кв.м. та нежитлової будівлі літ «Ж-3» загальною площею 2004,4 кв.м. Земельна ділянка площею 0,3844 га. кадастровий номер :02:002:0005 розташована за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, б. 151-В, перебуває у користуванні відповідача на підставі договору оренди земельної ділянки від 12.09.2005. При цьому, будь-яких об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, 151-Б, відповідач у власності не має.

Крім того, 31.01.2003 на підставі рішення Харківської міської ради «Про припинення та надання в оренду земельних ділянок юридичним та фізичним особам» від 27.11.2002 між Харківської міською радою та ТОВ «Фірма «Ліля» було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого відповідачу надана в оренду земельна ділянка за адресою: м. Харків, проспект 50- річчя СРСР, 151-Б, загальною площею 0,5915га строком до 06.09.2008 для експлуатації та обслуговування будівель та споруд. Земельна ділянка за актом прийому передачі позивачу не поверталася та після закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 31.01.2003 відповідач продовжував вносити орендну плату у передбачених договором оренди розмірах, яка приймалася позивачем без будь-яких зауважень. Обставини користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди були встановлені рішенням господарського суду Харківської області у справі №5023/4121/11. Враховуючи викладене, на думку відповідача, спірна земельна ділянка не може вважатися набутою чи збереженою ним без достатніх правових підстав, а тому підстави для застосування ст. 1212 ЦК України відсутні.

Акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, 151-Б від 16.11.2020 відповідач вважає неналежним та недопустимим доказом у розумінні ст. 77 ГПК України, оскільки стверджуючи про те, що на спірній земельній ділянці знаходяться належні відповідачу частина нежитлової будівлі літ. «Ж-3» загальною площею 2004, 4 кв.м. та нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 2395,3 кв.м., спеціалістом в акті обстеження не вказано, яку саме фактичну площу земельної ділянки займають такі будівлі, не конкретизовано, яка саме за площею частина нежитлової будівлі літ. «Ж-3» знаходиться на спірній ділянці. При цьому під час обстеження земельної ділянки не проводилися будь-які заміри, геодезична зйомка, не визначалися межі, координатні точки, площа та конфігурація обстежуваної земельної ділянки.

Також, відповідач посилався на невірний розрахунок розміру орендної плати за період з 01.04.2018 по 31.12.2020.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено користування відповідачем земельною ділянкою із кадастровим номером :02:002:0019, зокрема, в тій площі, на яку позивачем здійснені розрахунки по орендній платі.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 122 - 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів; а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).

З наведених норм вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом д частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Натомість предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником нежитлових приміщень літ. «А-2» загальною площею 1356,9 кв.м., літ. «Е-2» загальною площею 2395,3 кв.м., літ. «Ж-3» загальною площею 2004,4 кв.м., літ. «М-1» загальною площею 1404,8 кв.м., літ. «Ж-2» загальною площею 912,0 кв.м. за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 151-В.

Слід зазначити, що рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 №12/15 Про перейменування об`єктів топоніміки м. Харкова проспект П`ятдесятиріччя СРСР перейменовано на проспект Льва Ландау.

Відповідач не оспорює обставини використання земельної ділянки загальною площею 0,3844 га з кадастровим номером :02:002:0005 за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 151-В.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2021 №241885821, власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0005 є Харківська міська рада; орендарем - ТОВ «Фірма «Ліля», на підставі договору оренди землі від 12.09.2005 зі строком дії до 01.10.2029, з правом пролонгації.

Водночас, предметом спору в цій справі є стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою площею 0,5915 га, за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б (кадастровий номер :02:002:0019), на якій, як стверджує позивач, розміщені об`єкти нерухомого майна, що належать відповідачу, а саме літ. «Е-2» та літ. «Ж-3», зареєстровані за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 151-В.

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку, що матеріалами справи не доводяться обставини розміщення на земельній ділянці за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б (кадастровий номер :02:002:0019) належних відповідачу нежитлових приміщень.

Так, посилання позивача на те, що факт користування спірною земельною ділянкою та знаходження на ній нерухомості, яка належить відповідачу, підтверджується викопіюванням зі схематичного плану кварталу з інвентаризаційної справи по проспекту П`ятдесятиріччя СРСР, 151-Б, є безпідставними, оскільки такий документ в матеріалах справи відсутній.

Натомість, наявна в матеріалах справи копія другого листа інженерно - геодезичної зйомки самовільно прибудованої прибудови колишньої диспетчерської під автосервіс по проспекту П`ятдесятиріччя СРСР, 151-В у м. Харкові (а.с. 42), по-перше, не засвідчена належним чином (що не дозволяє вважати її доказом у справі), а по-друге, за своїм змістом не дає можливості встановити обставин, на які посилається позивач, через відсутність в ній інформації про найменування (літери) будівель, що зображені на ній, а також про межі (координати) спірної земельної ділянки.

Харківська міська рада стверджує, що доказом використання спірної земельної ділянки є лист ГУ ДПС у Харківській області від 15.09.2020 №18629/9/20-40-04-03-17 (а.с. 33), відповідно до якого відповідач є платником земельного податку за користування земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0019.

Проте, вказаний лист від 15.09.2020 містить лише загальну інформацію, яку надав контролюючий орган на звернення позивача від 17.08.2020 щодо нарахування та сплати за землю суб`єктами господарювання. При цьому, в ньому не міститься інформація щодо ТОВ «Фірма «Ліля», а в матеріалах справи відсутній запит позивача від 17.08.2020, у зв`язку з чим не можливо встановити, яка саме інформація запитувалась заявником.

Позивач також посилається на те, що у додатку до листа ГУ ДПС у Харківській області від 15.09.2020 міститься інформація про сплату відповідачем земельного податку за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0019.

Дійсно, лист ГУ ДПС у Харківській області від 15.09.2020 містить посилання на те, що інформація щодо нарахування земельного податку та орендної плати наведена у додатку на 1 аркуші.

До позову надано копію документа на одному аркуші у вигляді таблиці з назвою «Перелік земельних ділянок №1 станом на 13.08.2020» (а.с. 34). В цій таблиці в першому рядку зазначена інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0019, площею 0,5915 га за адресою просп. Льва Ландау, 151-В; орендарем/власником нерухомого майна зазначено ТОВ «Фірма «Ліля», , зазначено про відсутність договору оренди землі або додаткової угоди до договору оренди землі, вказано період нарахування/сплати з 01.04.2018 по 31.07.2020, нараховано 365952,71 грн. та сплачено 394500,00 грн.

Проте, з вказаної таблиці неможливо встановити, що вона є додатком до листа ГУ ДПС у Харківській області від 15.09.2020, при цьому вона не містить ні посади, ні прізвища, ні підпису особи, що її склала. Відсутня також інформація про джерело походження вказаних у таблиці даних.

Крім того, навіть якщо припустити, що інформація з цієї таблиці стосується обставин сплати відповідачем земельного податку, то вона містить суперечливі дані, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0019 та площею 0,5915 га розміщена за адресою просп. Льва Ландау, 151-Б, а не 151-В.

А тому, вказаний документ не може бути визнаний судом як доказ користування відповідачем спірною земельною ділянкою за адресою просп. Льва Ландау, 151-Б.

Не приймаються до уваги і посилання позивача на мирову угоду, укладену між Харківською міською радою та ТОВ «Фірма «Ліля», і затверджену ухвалою господарського суду Харківської області від 04.07.2018 у справі №922/959/18, оскільки її предметом було визнання зобов`язань по сплаті безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 151-В у м. Харкові та встановлення порядку їх сплати.

Щодо акту обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б (кадастровий номер :02:002:0019) від 16.11.2020, колегія суддів зазначає таке.

Цей акт складений лише представником позивача (головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю Харківської міської ради) без участі відповідача або будь-яких третіх осіб, а вказана в ньому інформація, що на земельній ділянці :02:002:0019 знаходяться належні відповідачу частини нежитлових будівель літ. «Е-2» та літ. «Ж-3» не підтверджена жодними доказами.

Зміст вказаного документу не свідчить, що під час обстеження спірної земельної ділянки проводились будь-які заміри, геодезична зйомка, визначалися межі чи координати, площа чи конфігурація обстежуваної земельної ділянки та наявних на ній будівель. Не містять таких даних і додані до акту ситуаційні схеми розміщення земельної ділянки та фото невизначених будівель.

Стверджуючи про те, що на земельній ділянці площею 0,5915га кадастровий номер :02:002:0019, розташованій за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, б. 151-Б, знаходяться належні відповідачу частина нежитлової будівлі літ. "Ж-3" та частина нежитлової будівлі літ. "Е-2", які фактично зареєстровані за іншою адресою, спеціаліст в акті обстеження не вказав, яку саме фактичну площу земельної ділянки займають такі будівлі, не конкретизовано, яка саме за площею частина вказаних будівель знаходиться на спірній ділянці.

Тому, наданий акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б (кадастровий номер :02:002:0019) від 16.11.2020 не може бути визнаний судом доказом, який підтверджує використання відповідачем спірної земельної ділянки.

Будь-яких інших доказів, які б свідчити, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0019, за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б знаходяться належні відповідачу нежитлові будівлі, а також те, що на ній відсутні інші об`єкти нерухомого позивачем не надано.

Необхідно зазначити, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: Харківська обл., м. Харків, проспект Льва Ландау, 151-Б зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0028, площею 0,3143 га, яка надана в оренду Виробничо-комерційному підприємству «Поршень», та на якій знаходяться нежитлові приміщення, що належать на праві власності останньому. Проте, інформація про земельну ділянку за адресою: м. Харків, просп. Льва Ландау, 151-Б, кадастровий номер :02:002:0019, площею 0,5915 га у вказаних реєстрах відсутня.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено знаходження на земельній ділянці за адресою: Харківська обл., м. Харків, проспект Льва Ландау, 151-Б із кадастровим номером :02:002:0019 нежитлових будівель відповідача, а відповідно і наявності підстав для задоволення позову про стягнення з нього безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

Як свідчать обставини справи та не заперечується сторонами, 31.01.2003 між Харківською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Фірма «Ліля» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку за адресою: м. Харків, проспект 50-річчя СРСР, 151-Б, загальною площею 0,5915 га строком до 06.09.2008 для експлуатації та обслуговування будівель і споруд (пункти 1.1-1.2 договору). Зареєстровано договір за №8501/03 від 06.02.2003.

Плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 2947,64 грн. (п. 2.1 договору). Орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до законодавства України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2 договору).

Згідно п. 3.2.2 орендар зобов`язаний, зокрема, по закінченню терміну оренди, припиненні чи розірванні договору звільнити в місячний строк земельну ділянку, привести її в належний стан та повернути її орендодавцю з оформленням акту передачі земельної ділянки.

Відповідно до п. 4.2 договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення терміну, на який було укладено договір.

Земельна ділянка повертається орендодавцю на протязі одного місяця по акту прийому-передачі після припинення дії цього договору. Орендар зобов`язаний до підписання акту прийому-передачі привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан. Приведення у придатний стан включає в себе благоустрій території, а при необхідності знесення будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці (пункти 6.1 - 6.2 договору).

Згідно п. 6.3 договору не повернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених розділом 2 цього договору.

Сторонами складено акт прийому-передачі земельної ділянки, згідно якого орендарю передано в оренду строком до 06.09.2008 земельну ділянку площею 0,5915 га за адресою: м. Харків, проспект 50-річчя СРСР, 151-Б для експлуатації та обслуговування будівель та споруд.

Проте, доказів повернення орендарем за актом прийому-передачі земельної ділянки після закінчення строку договору оренди матеріали справи не місять.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.08.2011 у справі №5023/4121/11 (н.р. 61/219-10), залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2012, за позовом прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ліля", про стягнення збитків завданих самовільним зайняттям земельної ділянки у сумі 1364723,45 грн., відмовлено у задоволенні позову. При цьому, судом встановлено, що ТОВ фірма "Ліля" самовільно не займало земельну ділянку за адресою: м. Харків, проспект 50-річчя СРСР, 151-Б, загальною площею 0,5915 га, а здійснювало орендне користування нею на підставі договору оренди, який діяв до 06.09.2008. Зазначена земельна ділянка була надана відповідачу для експлуатації та обслуговування будівель та споруд та відповідач є власником будівель і споруд, що розташовані на цій земельній ділянці. Після закінчення строку дії договору оренди, відповідач, як власник нерухомості, листом від 17.07.08 № 173 звертався до позивача з проханням про продовження дії договору оренди земельної ділянки, проте позивачем, як органом місцевого самоврядування, який вирішує питання земельних відносин, вказаний лист був залишений без жодного реагування, а на протязі усього часу після закінчення договору оренди не здійснено жодних дій, спрямованих на врегулювання земельних відносин. З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у діях відповідача щодо зайняття земельної ділянки відсутні ознаки порушення цивільного права чи інтересу позивача, оскільки відповідач звертався до позивача із проханням продовжити договір оренди та з 06.09.2008 сплачував орендні платежі, які приймались позивачем.

Сторони не заперечують обставини не повернення земельної ділянки станом на час розгляду даної справи та здійснення відповідачем оплати за землю протягом спірного періоду (у вигляді земельного податку).

В матеріалах справи знаходиться листування між сторонами з приводу вирішення питання щодо продовження дії договору оренди землі від 31.01.2003 та користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, проспект 50-річчя СРСР, 151-Б (а.с. 95 99), в якому відповідач повідомляв про здійснення орендної плати за землю.

Отже, в даному випадку, хоча строк дії договору оренди землі від 31.01.2003 закінчився, проте враховуючи не підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі, а також положення п. 6.3. цього договору, фактичне користування спірною земельною ділянкою відповідачем (якщо таке має місце) не може вважатися судом безпідставним та не врегульованим сторонами в цивільно-правовому договорі, що унеможливлює застосування до вказаних правовідносин положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Вказані обставини також є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

Не спростовує вказаних висновків суду і обставини скасування реєстрації договору оренди землі №8501/03 від 06.02.2003 з 17.06.2010 (ас. 98, 153).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2021- без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2021 у справі №922/247/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.07.2021.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель