ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021м. ДніпроСправа № 904/1145/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Головахи К.К., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Ромакс-Трейд", м. Полтава

до Відповідача -1: Дніпровської митниці Державної митниці служби України, м. Дніпро

Відповідача-2 Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями державного органу у сумі 1 000 000,00 грн.

Представники:

Від позивача Сидоренко І.О. -адвокат

Від відповідача-1 не з`явився

Від відповідача-2 не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Ромакс-Трейд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Дніпровської митниці Державної митниці служби України та Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями державного органу у сумі 1 000 000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення позивачем недоліків.

09.03.2021 Позивач направив на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05.04.2021.

30.03.2021 відповідач-2 надав відзив, в якому повідомляє, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У своєму відзиві відповідач-2 звертає увагу суду, що ні відповідачем-1 ні відповідачем -2 не порушено ділової репутації позивача. Державні органи не можуть розголошувати інформацію третім особам з приводу ділової репутації суб`єкта господарської діяльності, надавати суб`єктивні судження, пояснення тощо.

Ухвалою суду від 05.04.2021 підготовче засідання відкладено до 26.04.2021.

07.04.2021 відповідач-1 надав до суду відзив, в якому стверджує, що в позові ПП «Ромакс-Трейд» посилається на судові справи 440/4822/19, № 440/4397/19, № 440/2355/19, № 2356/19, № 480/2415/20, 440/5065/19, 440/5107/19, № 440/73/20, № 440/4207/20, але Позивач замовчує, що в даних справах жодною зі сторін ПП «Ромакс-Трейд» не виступало.

Отже, не може йти мова про те, що ПП «Ромакс-Трейд» відстоювало свою ділову репутацію під час розгляду вказаних вище справ, несло тягар доказування правомірності своїх дій у ході декларування товарів та під час оскарження рішень про коригування митної вартості, які були предметом розгляду у даних справах.

Лише по справах № 440/696/19 та № 440/1399/20 ПП «Ромакс-Трейд» виступало в якості третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача.

Але, матеріалами даних справ не підтверджується, що ПП «Ромакс-Трейд» приймало участь у судових засіданнях та несло тягар доказування правомірності своїх дій у ході декларування товарів та під час оскарження рішень коригування митної вартості, які були предметом розгляду у даних справах.

21.04.2021 позивач надав відповідь на відзив відповідача-1, в якій заперечує проти доводів відповідача-1, вважає його необґрунтованим та просить задовольнити позовні вимоги.

23.04.2021 позивачем надано відповідь на відзив відповідача-2, в якій він зазначає, що численними протиправними рішеннями, прийнятими посадовими особами Полтавської митниці ДФС та Дніпровської митниці Держмитслужби, які були скасовані в судовому порядку, заподіяно шкоду діловій репутації позивача, а тому позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.04.2021 підготовче засідання відкладено до 26.05.2021.

05.05.2021 відповідач -2 надав заперечення щодо відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 26.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.06.2021.

Ухвалою від 23.06.2021 судове засідання відкладено на 05.07.2021.

Позивач у судовому засіданні 05.07.2021 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі -1 та -2 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгулу справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №№ 095, 334.

В судовому засіданні 05.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з заподіянням позивачеві моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями державного органу та встановлення факту понесення моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн.

Як зазначає в своєму позові позивач, 12.04.2019 року Головним державним інспектором ВМО №1 Полтавської митниці ДФС Жуковим Владиславом Едуардовичем відносно директора та декларанта (агента з митного оформлення) Приватного підприємства «РОМАКС-ТРЕЙД» (код ЄРДПОУ 35295215, вул. Половки, буд. 64, третій поверх, офіс4) ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0066/80600/19.

Окрім цього, листом Полтавської митниці ДФС України від 06.05.2019 року за №1569/10/16-70-18 винесено попередження у зв`язку з невиконанням співробітниками Приватного підприємства «Ромакс-Трейд» (далі - позивач) своїх обов`язків, а саме порушення вимог ст.257 Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 30.05.2012 №651 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за №1372/21684.

В подальшому, у зв`язку з виявленими порушеннями у роботі підприємства листом Державної фіскальної служби України від 14.06.2019 року за №27565/6/99-99-18-01-01-15 ОСОБА_2 (директора та агента з митного оформлення Приватного підприємства «Ромакс-Трейд») було запрошено взяти участь у засіданні спільної робочої групи Державної фіскальної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України з розгляду питань щодо прийняття рішень про надання, переоформлення, зупинення дії та анулювання дозволів на провадження митної брокерської діяльності.

Наказом від 22.07.2019 року №607/389АГ, який прийнято на підставі листа Полтавської митниці ДФС від 05.06.2019 року №1826/10/16-70-18 зупинено дію дозволу на провадження митної брокерської діяльності серії АЕ №294218 від 19.06.2015 року, виданої Приватному підприємству «Ромакс-Трейд».

04.10.2019 року відносно ОСОБА_2 (директора та агента з митного оформлення Приватного підприємства «Ромакс-Трейд») складено постанову в справі про порушення митних правил №0066/80600/19 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

Позивач зазначає, що вказані обставини стосувались, зокрема, митного оформлення мотоциклу KAWASAKI, модельVN1700-К, номер рами (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 , який був придбаний гр. ОСОБА_3 .

В подальшому, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.02.2020 року по справі №553/2475/19 позов ОСОБА_2 до Дніпровської митниці Державної митної служби України (яка, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 858 від 02.10.2019, є правонаступником Полтавської митниці ДФС) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил задоволено та скасовано постанову заступника начальника Полтавської митниці ДФС №0066/80600/19 від 04.10.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на момент подання митної декларації від 08.04.2019 року №UA806020/2019/207474, що складає 2 496,00 грн.

Окремо, ОСОБА_3 подано позов до Полтавського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі №440/2032/19 позов було задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС України від 12.04.2019 року №UA806020/2019/000300/1 про коригування митної вартості товарів.

Також, визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.04.2019 року №UA806020/2019/00526.

Вказане рішення залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 року по справі №440/2032/19.

Всього на протязі 2019-2020 років близько половини з усіх поданих до митного оформлення товарів (особливо транспортних засобів), в частині визначення митної вартості піддавались коригуванню посадовими особами Дніпровської митниці Держмитслужби (деякі з них ще Полтавською митницею ДФС України.

Так, в судовому порядку, окрім справи за позовом ОСОБА_3 (справа №440/2032/19) визнані протиправними та скасовані й інші рішення про коригування митної вартості, декларантом по яких виступало Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» (деякі з таких рішень: №440/4822/19, №440/4397/19, №440/696/19, №440/1399/20, №440/2355/19, №440/2356/19, №480/2415/20, №440/5065/19, №440/5107/19, №440/73/20, №440/4207/20).

Позивач вважає, що при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості товарів Відповідач-1 як суб`єкт владних повноважень діяв та продовжує діяти всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мають значення для прийняття законного рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для справ, свобод та інтересів простих громадян і цілями, на досягнення яких спрямовані вказані рішення. При цьому, безпідставні та протиправні рішення про коригування митної вартості приймалися систематично та мали на меті виключно створення Приватному підприємству «Ромакс-Трейд» негативної репутації та інші негативні наслідки, які були пов`язані як з тривалим процесом митного оформлення так і з прийняттям негативного рішення за результатами митного оформлення, що призводило до надходження на адресу підприємства претензій та скарг від клієнтів, зокрема від: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також, Позивач зазначає, що через наявність численних судових справ щодо оскарження рішень про коригування митної вартості по яких Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» декларантом, а також розповсюдження клієнтами інформації про те, що співпраця з Приватним підприємством «Ромакс-Трейд» зумовлює ряд складнощів, високу вірогідність негативного результату для клієнта, додаткові фінансові витрати та подальше тривале, вартісне оскарження в судовому порядку прийнятих посадовими особами Дніпровської митниці Держмитслужби прийнятих рішень про коригування митної вартості та карток відмов, притік нових клієнтів до Приватного підприємства «Ромакс-Трейд» значно зменшився. В підтвердження даних обставин позивачем надано виписки по всім поданим митним деклараціям за період з 23.03.2019 року по даний час з яких вбачається, що за вказаний період всього Приватним підприємством «Ромакс-Трейд» до митного органу подано 227 митних декларацій з яких 66 піддавалися коригуванню митної вартості, що становить 29,07% від загальної кількості поданих митних декларацій та очевидно є досить значною.

Позивач вважає, що з вказаного також вбачається і певна системність щодо умисного та безпідставного створення перешкод для здійснення вільної господарської діяльності.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що з ініціативи посадових осіб Дніпровської митниці Держмитслужби та, в першу чергу, з метою дискредитації Приватного підприємства «Ромакс-Трейд» та керівника даного підприємства відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002494 від 11.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України в межах якого 14 січня 2020 року у приміщенні Приватного підприємства «РОМАКС-ТРЕЙД» за адресою: м. Полтава вул. Половки, буд. 64, третій поверх, офіс 4 та автомобілі Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_2 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2020 року та 10 січня 2020 року відповідно було проведено обшуки та безпідставно вилучено ноутбуки, які використовувались під час здійснення господарської діяльності Приватним підприємством «Ромакс-Трейд», що в свою чергу паралізувало всю роботу Приватного підприємства «Ромакс-Трейд» на тривалий час до вирішення питання про їх повернення в судовому порядку. Крім того, правоохоронними органами не здійснено підтверджень щодо підроблення документів, печаток, штампів та бланків та/або використання Приватним підприємством «Ромакс-Трейд» будь-яких з вищевказаних документів в господарській діяльності.

Таким чином, повідомлення посадовими особами Дніпровської митниці Держмитслужби відомостей, які стали підставою для відкриття кримінального провадження та призвели до проведення на Приватному підприємстві «Ромакс-Трейд» ряду слідчих (розшукових) дій, що фактично паралізувало роботу Приватного підприємства «Ромакс-Трейд» на певний строк, Позивач розцінює як умисне заподіяння шкоди діловій репутації Приватному підприємству «Ромакс-Трейд», внаслідок чого позивач нарахував моральну шкоду у сумі 1 000 000,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідач-1 в обґрунтування своїх заперечень зазначив про те, що у період 2019-2020 років посадовими особами Дніпровської митниці Держмитслужби прийнято 3 220 рішень про коригування митної вартості товарів, що переміщувались через митний кордон України та оформлення яких проведене в митниці, що підтверджується відповідним витягом інформації з автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО), копія принт-скріну якого було додано до відзиву на позовну заяву.

Відповідач-1 наголошував на тому, що згідно інформації АСМО у період 2019-2020 років Позивачем здійснено декларування товарів за 1389 митними деклараціями, копія принт-скрінів яких також було додано до відзиву на позовну заяву.

Відповідач-1 надав інформацію щодо товарів, декларування яких здійснювалось в митному органі Приватним підприємством «Ромакс-Трейд» у період 2019-2020 років, відповідно до якої посадовими особами митниці прийнято 158 рішень про коригування митної вартості, що підтверджується відповідним витягом інформації з АСМО, копія принт-скріну якого було додано до відзиву на позовну заяву, та складає усього 5% від загальної кількості прийнятих рішень та 11% від загальної кількості митних оформлень, здійснених Позивачем.

Таким чином, твердження Позивача про те, що у близько половині випадків подання ним до митниці митних декларацій для оформлення, митним органом приймались рішення про коригування митної вартості, не відповідає дійсним обставинам справи.

Також відповідач-1 заперечує проти захисту позивачем правомірності своїх дій в суді, оскільки в позові ПП «Ромакс-Трейд» посилається на судові справи №440/4822/19, №440/4397/19, №440/696/19, №440/1399/20, №440/2355/19, №440/2356/19, №480/2415/20, №440/5065/19, №440/5107/19, №440/73/20, №440/4207/20, в яких Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» виступало декларантом, однак Позивач не зазначив, що Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» не було учасником (стороною) в даних справах.

Отже, є недоведеним те, що Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» відстоювало свою ділову репутацію під час розгляду вказаних вище справ, несло тягар доказування правомірності своїх дій у ході декларування товарів та під час оскарження рішень про коригування митної вартості, які були предметом розгляду у даних справах.

Щодо справ №440/696/19 та №440/1399/20 варто зазначити, що Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» виступало в якості третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача.

Але матеріалами даних справ не підтверджується, що Приватне підприємство «Ромакс-Трейд» приймало участь у судових засіданнях та несло тягар доказування правомірності своїх дій у ході декларування товарів під час оскарження рішень про коригування митної вартості, які були предметом розгляду даних справах.

Отже, Дніпровська митниця Держмитслужби зазначає, що посилання Позивача на судові рішення у справах №440/4822/19, №440/4397/19, №440/696/19, №440/1399/20, №440/2355/19, №440/2356/19, №480/2415/20, №440/5065/19, №440/5107/19, №440/73/20, №440/4207/20, 440/696/19 та № 440/1399/20 не можуть бути належними доказами у даній справі та підтверджувати те, що Дніпровською митницею Держмитслужби завдано шкоду діловій репутації та заподіяно моральну шкоду Приватному підприємству «Ромакс-Трейд».

Крім того, відповідач-1 заперечуючи проти позову зазначає, твердження позивача про те, що рішення про коригування митної вартості товарів, декларування яких здійснювало Приватне підприємство «Ромакс-Трейд», приймалися Дніпровською митницею Держмитслужби виключно з метою створення негативної репутації Приватному підприємству «Ромакс-Трейд» та інших наслідків, які виникли з боку клієнтів та були пов`язані з тривалим процесом митного оформлення, спростовується тим, що для підтвердження наведених обґрунтувань, Позивач жодних документальних доказів, окрім претензій від клієнтів Приватного підприємства «Ромакс-Трейд», а саме: громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не надав.

Також відповідач-1 зазначає, що він не володіє інформацією про наявність претензій від клієнтів Приватного підприємства «Ромакс-Трейд», та не міг поширювати інформацію, яка б негативно впливала на стан господарської діяльності Позивача.

Таким чином, відповіач-1 вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету через головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Приватного підприємства «Ромакс-Трейд» у розмірі 1 000 000,00 грн. є безпідставними та не обґрунтованими.

В свою чергу, відповідач-2 заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що ним не було порушено ділової репутації позивача. Державні органи не можуть розголошувати інформацію третім особам з приводу ділової репутації суб`єкта господарської діяльності, надавати суб`єктивні судження, пояснення тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є заподіяння майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Стаття 56 Конституції України встановлює, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення ст.23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до чинного законодавства під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач посилається на те, що йому завдано моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00грн, , яка полягає у дискредитації підприємства та заподіянні шкоди діловій репутації ПП «Ромакс-Трейд».

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

За змістом частини першої статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі статтею 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 201 Цивільного кодексу України ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

При цьому Верховний Суд зазначає, що під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з приписами ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Отже, відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, зокрема й діями або бездіяльністю органів доходів і зборів, настає незалежно від вини цих органів.

Так, за усталеною судовою практикою під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії/бездіяльність органу державної влади у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії (бездіяльність) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, в той час як відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Наявність цих умов у межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Вказана позиція узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18)

Судом встановлено, що у адміністративних справах № 440/2032/19, №440/4822/19, №440/4397/19, №440/696/19, №440/1399/20, №440/2355/19, №440/2356/19, №480/2415/20, №440/5065/19, №440/5107/19, №440/73/20, №440/4207/20 суди дійшли висновку про визнання протиправними рішень Дніпровської митниці. Обставини, установлені судовими рішеннями у цих справах в силу статті 75 ГПК України мають преюдиційне значення, не потребують доказування та засвідчують наявність такого елементу цивільно-правової відповідальності як неправомірність дій органу державної влади.

Водночас судові рішення у цих справах в їх сукупності не можуть бути достатнім доказом завдання позивачу моральної шкоди та причинного зв`язку між протиправними діями відповідача-1 та заподіяною шкодою, що має довести позивач.

Посилання позивача на відкриття проти директора підприємства кримінального провадження з метою дискредитації та умисного заподіяння шкоди діловій репутації ПП «Ромакс-Трейд» також не є належним доказом, оскільки, як вбачається з ухвали Київського районного суду м. Полтави від 04.02.20 у справі № 552/1/20 ухвалою слідчого судді У Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2020 у справі № 552/1/20 задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002494 від 11.11.2019, за ознаками кримінального провадження передбачено ч.4 ст. 358 КК України накладено арешт на предмети котрі вилучені в ході проведення обшуку від 14.01.2019 в приміщення ПП "Ромакс-Трейд" за адресою м. Полтава, вул. Половка, 64 офіс 4 , та на теперішній час зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, а саме: ноутбук марки Lenovo s/n СВ07843317, чорного кольору; зарядний пристрій до ноутбука Lenovo s/n 091568-11; ноутбук марки "НР" Senai 5СВ342026F, чорного кольору; зарядний пристій до ноутбука "НР" № .

Слідчим суддею також встановлено, що на даний час необхідності у проведення експертизи немає. Процесуальний статус ОСОБА_2 має в кримінальному провадженні свідка. на тимчасово вилучених ноутбуках встановлено спеціальне програмне забезпечення, яке заявником використовується в щоденній господарській діяльності, а також підключений інтернет-бакінг за допомогою якого він здійснює сплату податків та інших платежів, а відсутність даних ноутбуків унеможливлює здійснення своєчасної оплати податків і здійснення господарської.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчі дії по вищевказаному кримінальному провадженні тривають достатньо тривалий час, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_2 допитаний в якості свідка, а тому в подальшому необхідність у застосування арешту вищезазначеного майна відпала, тому клопотання директора ПП «Ромакс-Трейд» ОСОБА_2 було задоволено.

Таким чином, зі змісту ухвали не вбачається, що майно ПП «Ромакс-Трейд» перебувало під арештом безпідставно.

Крім того, зазначаючи про те, що клієнти у зв`язку з діями митниці розірвали з позивачем договори-доручення на надання митно-брокерських послуг, позивачем самих договорів суду не надано.

Як вже зазначено вище, необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії/бездіяльність органу державної влади у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії (бездіяльність) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, в той час як відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Наявність цих умов у межах розгляду справи має довести позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Вказана позиція узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Водночас позивач не вказує у поданому ним позові, у чомусамеполягає (у чому виразилась) завдана йому моральна шкода, не подано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження наявності такої шкоди, перенесених моральних страждань та переживань; не подано доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача-1 та шкодою (погіршення стану здоров`я, зниження престижу, ділової репутації тощо), тобто не надано доказів того, що внаслідок отримання та подальшого судового оскарження дій (рішень) відповідача-1 позивачу завдано моральну шкоду. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи ту обставину, що позивач не надав суду доказів заподіяння (наявності) моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн. не доведено належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Ромакс-Трейд" до Відповідача -1: Дніпровської митниці Державної митниці служби України, Відповідача-2 Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями державного органу у сумі 1 000 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового.

Повне рішення складено 15.07.2021

Суддя Н.Г. Назаренко