ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2032/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. 4-58/21 від 14.07.2021р.) Селянського (фермерського) господарства «СТЕП» (66400, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вулиця Карла Лібкнехта, будинок 36, корпус А; код ЄДРПОУ 30986020)

про забезпечення позову, подану до звернення до суду з позовною заявою;

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

1) Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» (66400, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вулиця Гагаріна, будинок 105; );

2) Ананьївська Друга сільська рада Ананьївського району Одеської області (66422, Одеська обл., Ананьївський р-н, село Ананьїв Другий, вулиця Вишнева, будинок 2; );

3) Ананьївська міська рада (66400, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вул. Незалежності, будинок 51; );

4) Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області (66400, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вул. Незалежності, будинок 51; );

5) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83; )

ВСТАНОВИВ:

14.07.2021р. Селянське (фермерське) господарство «СТЕП» звернулось до Господарського суду із заявою про забезпечення позову, поданою до звернення до суду із позовною заявою, в якій просить суд забезпечити майбутній позов Селянського (фермерського) господарства "СТЕП" про визнання недійсним Договору оренди, стороною на боці орендаря в якому виступає Приватне мале підприємство «СІМТЕКС», шляхом встановлення заборони Приватному малому підприємству «СІМТЕКС» та будь-яким іншим особам, які діють за вказівкою або за розпорядженням Приватного малого підприємства «СІМТЕКС», вчиняти на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні Селянського (фермерського) господарства "СТЕП", будь-які дії спрямовані на збір врожаю пшениці, яку засіяло Селянське (фермерське) господарство "СТЕП".

В обґрунтування заяви Селянське (фермерське) господарство «СТЕП» вказує наступне.

Відповідно до рішення 18 сесії XXIII скликання Ананьївської Другої сільської ради народних депутатів від 28 грудня 2001 р. № 18, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Селянське (фермерське) господарство «СТЕП» отримало у постійне користування 10 гектарів землі, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею (серія І-ОД № 004555), виданого Ананьївською Другою сільською радою народних депутатів 07.02.2002 р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 4.

У квітні 2021 р. СФГ «СТЕП» дізналось про те, що невідомі йому особи, за допомогою сільськогосподарської техніки (трактори) виконують сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, яка належить СФГ «СТЕП» на праві постійного користування.

У зв`язку з цим 15.04.2021р. директор Селянського (фермерського) господарства "СТЕП Констинський Сергій Петрович звернувся в сектор поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції в Одеській області з повідомленням про злочин, а саме про те, що невідомі йому особи, за допомогою сільськогосподарської техніки (трактори) виконують сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, яка належить СФГ «СТЕП» на праві постійного користування.

Зазначене повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (журнал єдиного обліку) сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції в Одеській області 15.04.2021 р. за № 928.

13.07.2021р. голові СФГ «СТЕП» стало відомо, що Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» планує протиправно зібрати врожай пшениці, який вирощений за кошти та зусиллями СФГ «СТЕП» на земельній ділянці, яка перебуває у нього в користуванні.

Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» вважає себе орендарем земельної ділянки, яка перебуває у користуванні СФГ «СТЕП», між тим доказів на підтвердження права оренди зазначеної земельної ділянки представникам не надає.

Заявник звернув увагу на те, що листом від 19.03.2021 р. вих. № 741 Ананьївська міська рада повідомила, що рішення про припинення права постійного користування землею за СФГ «СТЕП» не приймалося.

Побоюючись, що невідомі особи зберуть врожай пшениці, який є власністю СФГ «СТЕП», 14.07.2021р. СФГ «СТЕП» та його представник звернулись з спільною заявою- повідомленням в сектор поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції в Одеській області, якою повідомили правоохоронні органи про підготовку до вчинення злочину, в якій зазначили, що Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» планує збирати врожай пшениці, який належить на праві власності СФГ «СТЕП», з земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні СФГ «СТЕП».

Зважаючи на те, що Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» вважає себе орендарем спірної земельної ділянки, у той час коли спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні СФГ «СТЕП», а також те, що по теперішній час право постійного користування землею СФГ «СТЕП» не припинено, заявник зазначив, що предметом майбутнього позову буде вимога про визнання недійсним Договору оренди, на підставі якого Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» вважає себе орендарем спірної земельної ділянки.

Крім того, заявник вказав, що необхідність забезпечення позову до його подачі полягає в тому, що Приватне мале підприємство «СІМТЕКС» може, на спірній земельній ділянці, вчинити дії зі збору врожаю пшениці, яку власними силами посіяв СФГ «СТЕП».

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч. 1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Між тим, як встановлено судом за матеріалами поданої заяви про забезпечення позову, заявником не надано до суду належних та допустимих доказів, які б в свою чергу підвереджували його твердження про те, що саме Приватним малим підприємством «СІМТЕКС» наразі здійснюються зазначені заявником дії, які спрямовані на збирання врожаю на земельній ділянці, яка, відповідно до державного акту на право постійного користування землею (серія І-ОД № 004555), перебуває у постійному користування заявника.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим вказана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136-140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви (вх. 4-58/21 від 14.07.2021р.) Селянського (фермерського) господарства «СТЕП» про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу складено та підписано 16.07.2021р. Ухвала набирає чинності 16.07.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання ухвали.

Суддя Р.В. Волков