ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 липня 2021 року Справа № 915/1042/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

про забезпечення позову у справі № 915/1042/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Пароходна, 28, ; електронна адреса: )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нота Шиппінг" (54029, м.Миколаїв, вул.8-го Березня, буд.34А, оф.305, ; електронна адреса: ),

про: стягнення заборгованості за договором № 425/КФО на відфрахтування флоту від 18.06.2018 у загальному розмірі 1451412,98 грн, у тому числі 1223795,96 грн основного боргу, 95916,60 грн пені, 96578,58 грн інфляційних втрат, 35121,84 грн - 3% річних, розірвання договору № 425/КФО на відфрахтування флоту від 18.06.2018 та зобов`язання повернути ліхтер типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП», -

встановив:

08.07.2021 ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нота Шиппінг" заборгованості за договором № 425/КФО на відфрахтування флоту від 18.06.2018 у загальному розмірі 1451412,98 грн, у тому числі 1223795,96 грн основного боргу, 95916,60 грн пені, 96578,58 грн інфляційних втрат, 35121,84 грн - 3% річних, розірвання договору № 425/КФО на відфрахтування флоту від 18.06.2018 та зобов`язання повернути ліхтер типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП».

Ухвалою суду від 12.07.2021 позовну заяву вих. № ЮС-442 від 02.07.2021 ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" - залишено без руху, позивачу встановлено строк на усунення недоліків не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При зверненні до суду з позовом 08.07.2021 ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках відповідача у розмірі ціни позову - 1451412,98 грн та судового збору - 26311,19 грн.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що тривале ухилення протягом 2019-2020 років відповідачем від виконання в добровільному порядку своїх обов`язків за договором відфрахтування, а також наявність аналогічної справи № 915/164/21 щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Нота Шиппінг" є підтвердження абсолютної неблагонадійності відповідача. З огляду на викладене позивач припускає можливе виведення відповідачем наявних грошових коштів з власних рахунків та відчуження належного йому майна, а тому вказує на ризики істотного ускладення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі невжиття заходів щодо накладення арешту.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд відмовляє у її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 136 ГПК України господарський суд за заявою Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 1993 р. по справі "Домбо Бехеер" проти Нідерландів зазначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) позивачем не наведено обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

З огляду на те, що позивачем не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмітити, що вимога про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись статтями 73-74, 77, 79-80, 136-137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" про забезпечення позову № ЮС-425 від 29.06.2021 - відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у 10-денний строк з дня складення повного тексту безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Миколаївської області.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили 12 липня 2021 року.

Суддя Ткаченко О.В.