ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Справа № 903/153/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

без виклику сторін у справі

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України"

на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 19.04.21р. суддею Войціховським В.А. о 10:36 год. у м.Луцьку, повний текст складено 21.04.21р.

у справі № 903/153/21

за позовом Адвоката (фізичної особи-підприємця) ОСОБА_1

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 144 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21 позов Адвоката (фізичної особи-підприємця) ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про стягнення 144 000,00грн. - задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на користь Адвоката (фізичної особи-підприємця) ОСОБА_1 144 000,00грн. заборгованості.

Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" в доход Державного бюджету України 2 270,00грн. судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Державне підприємство "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує на те, що в період з 02.02.2021р. по 22.02.2021р., на підприємстві, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області проводилася позапланова ревізія. Актом позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства Дослідне господарство "Перше травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної Академії аграрних наук України за період з 01.01.2018р. по 31.12.2020р. №070-22/00 від 01.03.2021р., складеним Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області встановлено, що між ДП ДГ "Перше Травня", в особі директора Нікітіна В.Я. (клієнт) та адвокатом Масаловим С.М., що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №133 від 01.06.1995р.) укладено договори про представництво та надання правової допомоги від 02.09.2019р. та від 02.01.2020р.;

- зазначає, що ревізією встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ДП ДГ "Перше Травня" протягом ревізійного періоду відображено оплату за юридичні послуги із ФОП Масаловим С.М. на суму 147400,00грн., в тому числі: (згідно платіжних доручень №150 від 11.10.2019р. на суму 37000,00грн., №276 від 03.12.2019р. на 36400,00грн., №291 від 06.12.2020р. на 37000,00грн. та №368 від 24.01.2020р. на суму 150000,00грн. (з яких 37 000,00грн. за юридичні послуги). Ревізією встановлено, що у вищевказаних актах приймання-передачі виконаних робіт - обсяг наданих юридичних послугах адвокатом Масаловим С.М. для підприємства не зазначено, а саме кількість годин консультацій та кількість підготовлених відгуків в суди;

- обґрунтовує те, що за період з 01.01.2020р. по 31.05.2020р. в провадженнях судів всіх інстанцій була лише одна справа в Господарському суду Волинської області №903/241/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ АГРО" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, про стягнення 947 691,14грн., по якій адвокат Масалов С.М., підготував відзив. Інших відзивів, в період з 01.01.2020р. по 31.05.2020р. адвокатом Масаловим С.М., підготовлено не було в зв`язку з відсутністю інших пред`явлених судових спорів. Договір про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. - не відповідає вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

- вказує, що договір про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. не визначає порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Зміст цієї угоди (форма його викладу) не може свідчити про безумовну , домовленість сторін про порядок обчислення гонорару та порядок його сплати, враховуючи, що відповідач заперечує визначений розмір гонорару;

- також, у даній справі такі докази позивач суду не надав, не надав будь-якого розрахунку на підтвердження обсягу виконаної ним роботи (фіксований розмір, погодинна оплата).

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 21.05.2021р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідних доказів, зокрема, доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

08.06.2021р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від 21.05.2021р. про залишення апеляційної скарги без руху від Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" надійшла заява від 04.06.2021р. №76 з додатком, зокрема, квитанцією від 03.06.2021р. №31 про сплату судового збору в розмірі 3153,00грн..

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21, ухвалено розглянути апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" на рішення Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Також, запропоновано позивачу подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України протягом 10 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 02.01.2020р. між адвокатом Масаловим Сергієм Миколайовичем (адвокат) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" (клієнт) було укладено договір про представництво та надання правової допомоги (далі договір), згідно п. 1.1 якого, предметом угоди є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, включаючи подання звітності до територіальних органів доходів і зборів, підготовка позовів, претензій) у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом прав та законних інтересів клієнтів, захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів у судових органах всіх юрисдикцій та інстанцій з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано позивачу, відповідачу, третій особі, цивільному позивачу та управління, іншими юридичними та фізичними особами, органами нотаріату, банками. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, що не заборонені законом.

Відповідно до п.2.1 договору, адвокат зобов`язується: надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта; представляти права і законні інтереси Клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також в органах поліції та судах України та здійснювати професійну, діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника або захисника, які передбачені Цивільним процесуальним Кодексом України, Кримінальним процесуальним Кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним Кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

У відповідного до п.2.3 договору, клієнт зобов`язується: сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк погоджені між сторонами; прийняти все виконане, що стосується доручення, а при відмові у прийнятті доручення згідно цього договору, протягом 2-х днів після повідомлення про виконання доручення, письмово мотивувати таку відмову; інформувати адвоката про всі документи та відомі обставини, які можуть мати суттєве значення для прийняття та виконання адвокатом доручення відповідно до цього договору; не вимагати виконання дій, що входять за межі професійних прав і обов`язків адвоката.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020р.. Цей договір може бути розірваний згідно вимог чинного законодавства України (п.п.3.1-3.2 договору).

Відповідно до п.4.1 угоди, гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін договору та підтверджується актом виконаних робіт, який є невід`ємною частиною договору.

Договір про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

В подальшому, на виконання умов договору про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. адвокатом Масаловим Сергієм Миколайовичем було надано, а Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" прийнято, передбачені угодою правові послуги на загальну суму 181000,00грн., що стверджується долученими до матеріалів справи оригіналами актів приймання-передачі виконаних робіт від 03.01.2020р. №1 на суму 37000,00грн., від 30.04.2020р. №6 на суму 108000,00грн., від 29.05.2020р. №14 на суму 36000,00грн., які також підписані сторонами та скріплені відтисками їх печаток.

Однак, Державне підприємство "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" взяті на себе згідно договору про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. зобов`язання в частині проведення з адвокатом Масаловим Сергієм Миколайовичем розрахунків по оплаті отриманих послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги не виконав, їх вартість в повному об`ємі не оплатило.

За вказаних обставин, адвокат (фізична особа-підприємець) ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" про стягнення 144000,00грн. заборгованості по оплаті наданих на підставі укладеного між сторонами 02.01.2020р. договору про представництво та надання правової допомоги (згідно актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 03.01.2020р. на суму 37 000,00грн., №6 від 30.04.2020р. на суму 108 000,00грн., №14 від 29.05.2020р. на суму 36 000,00грн.) послуг.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.03.2021р. позовну заяву було залишено без руху, постановлено позивачу впродовж 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Заява Адвоката (фізичної особи-підприємця) Масалова С.М. про усунення недоліків позовної заяви, подана у встановлений строк з долученими до матеріалів заяви відповідними підтверджуючими документами, надійшла до Господарського суду Волинської області 17.03.2021р..

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.03.2021р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі №903/153/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 19.04.2021р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

08.04.2021р. до Господарського суду Волинської області від відповідача надійшов відзив №45 від 08.04.2021р. на позовну заяву з обґрунтовуючими його документами та доказами надіслання останнього на адресу позивача, в котрому сторона позов заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, обґрунтовуючи поданий відзив, відповідач посилається на те, що у період з 02 по 22 лютого 2021 року на підприємстві відповідача Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області було проведено позапланову ревізію. Актом позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП "ДГ "Перше Травня" за період з 01.01.2018р. по 31.12.2020р. №070-22/00 від 01.03.2021р., складеним Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області, встановлено, що між ДП ДГ "Перше Травня", в особі директора Нікітіна В.Я. та адвокатом Масаловим С.М. укладено договори про представництво та надання правової допомоги від 02.09.2019р. та від 02.01.2020р.. Предметами даних договорів є надання адвокатом правової допомоги (консультацій, роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичної особи, включаючи подання звітності до територіальних органів доходів і зборів, підготовка позовів і претензій). Відповідно до п.2.3.1 договорів клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, погоджені між сторонами. Адвокат має право оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних судових інстанцій з правом їх підпису (п.2.2.8), вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для представництва інтересів клієнта, які, на думку адвоката, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання цих договорів (п.2.2.10).

Пунктом 4.1 договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін даного договору та підтверджується актом виконаних робіт, який є невід`ємною частиною договору.

Ревізією встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ДП ДГ "Перше Травня" протягом ревізійного періоду відображено оплату за юридичні послуги із ФОП Масаловим С.М. на суму 147400,00грн., в тому числі: згідно платіжних доручень №150 від 11.10.2019р. на суму 37000,00грн., №276 від 03.12.2019р. на суму 36400,00грн., №291 від 06.12.2020р. на суму 37000,00грн. та №368 від 24.01.2020р. на суму 150000,00грн. (з яких 37000,00грн. за юридичні послуги).

Ревізією встановлено, що у вищевказаних актах приймання-передачі виконаних робіт обсяг наданих юридичних послуг адвокатом Масаловим С.М. для ДП ДГ "Перше Травня" не зазначено, а саме кількість годин консультацій та кількість підготовлених відгуків в суди.

Також, за період з 01.01.2020р. по 31.05.2020р. в провадженнях судів всіх інстанцій була лише одна справа, а саме в Господарському суді Волинської області №903/241/20 за позовом ТОВ "ГЛОБАЛ АГРО" до ДП "ДГ "Перше Травня" про стягнення 947 691,14грн., по якій адвокат Масалов С.М. підготував відзив.

Інших відзивів в період з 01.01.2020р. по 31.05.2020р. адвокатом Масаловим С.М. підготовлено не було, в зв`язку з відсутністю інших пред`явлених судових спорів.

Також, договір про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р., на думку відповідача, не відповідає вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Так, посилаючись на положення ст.ст.1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.ст.626, 901, 903 ЦК України відповідач засвідчив, що договір про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. не визначає порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

Зміст цієї угоди (форма його виклад) не може свідчити про безумовну домовленість сторін про порядок обчислення гонорару та порядок його сплати, враховуючи, що відповідач заперечує визначений розмір гонорару. Міжнародним стандартом здійснення адвокатської діяльності є принципи чесності та добропорядної репутації адвоката, який відображений в етичних кодексах поведінки адвокатів та який розповсюджується на всі напрями професійної діяльності адвоката. Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам Закону та Правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги.

Правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

У цій справі таких доказів позивач суду не надав, як і не надав будь-якого розрахунку на підтвердження обсягу виконаної ним роботи (фіксований розмір, погодинна оплата), а тому позов, на переконання відповідача, не підлягає до задоволення.

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21 позов задоволено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання, наведені в ст.179 ГК України, згідно з якою майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню. Суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Встановлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 17.05.2017р. у справі №911/151/16).

Таким чином саме особа, яка порушила зобов`язання повинна довести відсутність своєї вини у вказаному порушенні в силу вимог вищевказаних норм законодавства.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст.903 ЦК України, встановлено, що у разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч.2 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи-та інших критеріїв.

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 06.03.2019р. по справі №922/1163/18, від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19, тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2020р. між адвокатом Масаловим Сергієм Миколайовичем (адвокат) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" (клієнт) було укладено договір про представництво та надання правової допомоги, згідно з п.1.1 якого, предметом угоди є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, включаючи подання звітності до територіальних органів доходів і зборів, підготовка позовів, претензій) у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані чи можуть бути пов`язані з представництвом прав та законних інтересів клієнтів, захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів у судових органах всіх юрисдикцій та інстанцій з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано позивачу, відповідачу, третій особі, цивільному позивачу та управління, іншими юридичними та фізичними особами, органами нотаріату, банками. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, що не заборонені законом.

Пунктом 4.1 договору від 02.01.2020р. сторони визначили, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін даного договору та підтверджується актом виконаних робіт, який є невід`ємною частиною договору, з огляду на що суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовно того, що договір про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. не визначає порядок обчислення гонорару та порядок його сплати.

Надалі, на виконання умов договору про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. адвокатом Масаловим Сергієм Миколайовичем було надано, а Державним підприємством "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" прийнято, передбачені угодою правові послуги на загальну суму 181000,00грн., що стверджується долученими до матеріалів справи оригіналами актів приймання-передачі виконаних робіт від 03.01.2020р. №1 на суму 37000,00грн., від 30.04.2020р. №6 на суму 108000,00грн., від 29.05.2020р. №14 на суму 36000,00грн., які також підписані сторонами та скріплені відтисками печаток господарюючих суб`єктів.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно адвоката (фізичної особи-підприємця) ОСОБА_1 , останній здійснює підприємницьку діяльність за наступними видами: 69.10 Діяльність у сфері права (основний); 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.31 Штукатурні роботи; 43.91 Покрівельні роботи; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві.

Згідно ст.ст.1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У відповідності до ч.3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Матеріали справи свідчать що вказані вище акти на надання адвокатом Масаловим С.М. відповідачу послуг по наданню правової допомоги та їх прийняття ДП "ДГ "Перше Травня" підписані сторонами, скріплені відтисками печаток суб`єктів господарювання, містять в собі визначені законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображають зміст та обсяг здійснених сторонами на їх підставі, господарських операцій.

При цьому, уклавши вказаний вище договір та отримавши від позивача відповідні визначені у підписаних між сторонами актах приймання-передачі виконаних робіт послуги з правової допомоги, відповідачу було відомо про виникнення у підприємства обов`язку щодо оплати наданих послуг (виконаних та прийнятих робіт).

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на рахунок позивача було сплачено 37000,00грн. в якості оплати послуг, наданих згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 03.01.2020р. №1 на суму 37000,00грн., що стверджується платіжним дорученням №368 від 24.01.2020р. на суму платежу 150000,00грн. з призначенням платежу: "оплата згідно рах.№1, №2 від 03.01.2020р. без ПДВ".

Водночас, як встановлено судом, відповідачем в порушення приписів ст.74 ГПК України не доведено, що ним ужито усіх заходів для недопущення господарського правопорушення в частині оплати наданих адвокатом та отриманих підприємством послуг, погашення існуючої заборгованості за договором про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р..

Зокрема, як встановлено судом, що долученими до матеріалів справи актами приймання-передачі виконаних робіт від 03.01.2020р. №1 на суму 37000,00грн., від 30.04.2020р. №6 на суму 108000,00грн., від 29.05.2020р. №14 на суму 36000,00грн. підтверджено прийняття ДП "ДГ "Перше Травня" виконаних адвокатом Масаловим С.М. за договором про представництво та надання правової допомоги робіт на загальну суму 181000,00грн..

Вказані вище акти підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками господарюючих суб`єктів, зауважень чи заперечень не містять. Також, вказані у актах обсяги послуг відповідачем прийняті та суми відповідачем (вартість послуг) при цьому не оспорюються.

Водночас, заперечуючи проти позову відповідач не надав суду доказів неналежного виконання адвокатом умов договору про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р., а тому одностороння відмова відповідача від виконання цих правочинів є неправомірною.

Отже, з моменту підписання сторонами та скріплення відтисками їх печаток зазначених вище актів приймання-передачі виконаних робіт у відповідача виник обов`язок з оплати отриманих на підставі останніх послуг.

Однак, визначений обов`язок відповідач виконав частково на суму 37000,00грн., неоплаченими залишилась заборгованість за надані послуги в сумі 144 000,00грн..

Докази сплати вказаної заборгованості у відповідному розмірі матеріали справи не містять.

Водночас, у відзиві на позовну заяву в обґрунтування своїх заперечень на пред`явлений позов, а також у поданій апеляційній скарзі, відповідач посилається лише на Акт Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП "ДГ "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" за період з 01.01.2018р. по 31.12.2020р. від 01.03.2021р. №070-22/002.

При цьому, слід зазначити, що вказаний Акт не може братись судом до уваги в якості доказу відсутності обов`язку відповідача по оплаті позивачу отриманих від останнього на підставі укладеного між сторонами договору про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р. послуг, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем в повному розмірі підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами (договором, актами приймання-передачі виконаних робіт).

Враховуючи вище викладене, а також на укладення між адвокатом Масаловим С.М. та ДП "ДГ "Перше Травня" договору про представництво та надання правової допомоги від 02.01.2020р., надання на виконання його умов відповідачу послуг з правової допомоги, прийняття послуг підприємством та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про повну підтвердженість пред`явлених до відповідача позовних вимог належними та допустимими доказами, наявність у адвоката Масалова С.М. правових підстав на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення з боржника існуючої заборгованості, зокрема, залишкова сума боргу 144000,00грн. включає в себе різницю вартості наданих позивачем послуг з надання правової допомоги в загальному розмірі 181000,00грн. за мінусом здійснених відповідачем часткових розрахунків з позивачем на суму 37000,00грн..

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Судові витрати судом розподілено з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 247-252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Перше Травня" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 19.04.2021р. у справі №903/153/21 - без змін.

2. Справу №903/153/21 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "20" липня 2021 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.