ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/291/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» - адвокат Дідуренко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 (суддя суду першої інстанції Рога Н.В., час і місце оголошення рішення: 22.04.2021 (повний текст складено 27.04.2021), м. Одеса, просп. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області)

по справі № 916/291/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК»

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» про стягнення поворотної фінансової допомоги за Договором №ВФП-32020 від 12.03.2020 у розмірі 90 000 грн, за Договором №ПФД-09082020 від 10.08.2020 у розмірі 130 000 грн, за Договором №ПФД-192020 від 01.09.2020 у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» до Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» про стягнення задоволено повністю; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» поворотну фінансову допомогу у загальному розмірі 230 000 грн, з яких за Договором №ВФП-32020 від 12.03.2020 у розмірі 90 000 грн, за Договором №ПФД-09082020 від 10.08.2020 у розмірі 130 000 грн, за Договором №ПФД-192020 від 01.09.2020 у розмірі 10 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 450 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що на підставі договору №ВФП-32020 від 12.03.2020, згідно платіжного доручення №121 від 12.03.2020, ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» перерахувало ПАТ «Одеський автоскладальний завод» поворотну фінансову допомогу у розмірі 220 000 грн. На підставі договору №ПФД-09082020 від 10.08.2020, згідно платіжного доручення №178 від 10.08.2020, ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» перерахувало ПАТ «Одеський автоскладальний завод» поворотну фінансову допомогу у розмірі 130 000 грн. На підставі договору №ПФД-192020 від 01.09.2020, згідно платіжного доручення №192 від 02.09.2020, ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» перерахувало ПАТ «Одеський автоскладальний завод» поворотну фінансову допомогу у розмірі 10 000 грн.

05.08.2020 на виконання умов договору №ВФП-32020 від 12.03.2020, згідно платіжного доручення №1628, ПАТ «Одеський автоскладальний завод» повернуло ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» 130 000 грн.

Однак, станом на дату розгляду справи ПАТ «Одеський автоскладальний завод» не повернув ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» грошові кошти у розмірі 230 000,00 грн, отримані у якості поворотної фінансової допомоги за Договорами №ВФП-32020 від 12.03.2020, №ПДФ-192020 від 01.09.2020, №ПДФ-09082020 від 10.08.2020, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21.

Апелянт посилається на те, що ПАТ «Одеський автоскладальний завод» не отримувало жодних вимог від ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК». Згідно з наданою позивачем до матеріалів справи експрес накладною Нової пошти, ОСОБА_1 (фізична особа) надіслала якусь посилку ОСОБА_2 (фізичній особі). При цьому, жодного підпису про отримання зазначеного листа відповідачем в накладній або іншому наданому документі не міститься.

Посилаючись на п.п.59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., відповідач вважає, що єдиним доказом змісту поштового відправлення є опис вкладення, який перевіряється працівником відповідного відділення зв`язку.

Відповідач також зауважив, що незрозумілим є, яке відношення ОСОБА_1 має до позивача.

Таким чином, враховуючи неотримання вимог від позивача, відповідач вважає, що момент виконання зобов`язання з повернення фінансової допомоги не настав, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського .суду Одеської області по справі №916/291/21 від 22.04.2021 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНПОРТ ЛОДЖІСТІК».

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/291/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21 - залишено без руху; встановлено Приватному акціонерному товариству «Одеський автоскладальний завод» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів 1) сплати судового збору у сумі 5 175,00 грн 2) направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу позивача протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Приватному акціонерному товариству «Одеський автоскладальний завод», що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

09.06.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої були додані докази сплати судового збору та направлення копії апеляційної скарги на адресу позивача. Таким чином недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству «Одеський автоскладальний завод» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 08.07.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи; призначено справу № 916/291/21 до розгляду на 15 липня 2021 о 14:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21.

08.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21.

Позивач вказав, що апеляційна скарга є дослівним дублюванням відзиву на позовну заяву, жодних аргументів на спростування встановлених оскаржуваним рішенням суду обставин апелянт не наводить взагалі.

Позивач зазначає, що на підтвердження направлення вимог на адресу відповідача позивачем до матеріалів справи надано експрес-накладну «Нової пошти» № 0041 від 03.12.2020. Згідно тексту експрес-накладної «Нової пошти» № 0041 від 03.12.2020, відправлення адресоване ОСОБА_2 , який був на той час головою правління ПАТ «Одеський автоскладальний завод», та на юридичну адресу ПАТ «Одеський автоскладальний завод»: м. Одеса, вул. Чепиги Отамана, 29, додаткова інформація вказує, що направлено документи «Транспорт Лоджистік», а саме: вимоги за Договором ПФД від 12.03.2020, від 01.09.2020, від 10.08.2020. Згідно роздруківки з сайту Нової пошти, поштове відправлення № 0041 отримане 04.12.2020.

Позивач зауважує, що зазначена експрес-накладна «Нової пошти» № 0041 від 03.12.2020 оформлена у повній відповідності до положень Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (із змінами та доповненнями).

З огляду на викладене вище, позивач вважає, що вимоги були направлені на адресу відповідача належним чином.

Позивач просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2021 без змін.

15.07.2021 у судовому засіданні прийняла участь представник позивача адвокат Дідуренко Світлана Валеріївна. Представник апелянта у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021, якою було призначено справу № 916/291/21 до розгляду на 15 липня 2021 о 14:00, направлялася на електронну адресу апелянта 16.06.2021 та була отримана ним у цей же день, що підтверджується роздруківками з електронної пошти.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду 14.06.2021, якою було призначено справу № 916/291/21 до розгляду на 15 липня 2021 року о 14:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 17.06.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 15.07.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у строки, встановлені ГПК України, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі №916/291/21 по суті, не дивлячись на відсутність представника апелянта, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12.03.2020 між ПАТ «Одеський автоскладальний завод» (Позичальник) та ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» (Позикодавець) був укладений Договір №ВФП-32020 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п.1.1 якого Позикодавець надає Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у сумі 220 000 грн. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем не пізніше ніж через 14 календарних днів із дати підписання такого Договору.

На виконання п.2.1 зазначеного Договору ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» перерахувало ПАТ «Одеський автоскладальний завод» грошові кошти у розмірі 220 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №121 від 12.03.2020.

10.08.2020 між ПАТ «Одеський автоскладальний завод» (Позичальник) та ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» (Позикодавець) був укладений Договір №ПФД-09082020 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п.1.1 якого Позикодавець надає Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у сумі 130 000 грн. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем не пізніше ніж через 14 календарних днів із дати підписання такого Договору.

На виконання п.2.1 зазначеного Договору ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» перерахувало ПАТ «Одеський автоскладальний завод» грошові кошти у розмірі 130 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №178 від 10.08.2020.

01.09.2020 між ПАТ «Одеський автоскладальний завод» (Позичальник) та ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» (Позикодавець) був укладений Договір №ПФД-192020 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п.1.1 якого Позикодавець надає Позичальнику кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у сумі 10 000 грн. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем не пізніше ніж через 14 календарних днів із дати підписання такого Договору.

На виконання п.2.1 зазначеного Договору ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» перерахувало ПАТ «Одеський автоскладальний завод» грошові кошти у розмірі 10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №192 від 20.09.2020.

Відповідач у справі - ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» факт укладання Договорів про надання поворотної фінансової допомоги та факт отримання грошових коштів у загальному розмірі 360 000 грн не заперечує.

Умови надання поворотної фінансової допомоги та її повернення у Договорах №ВФП-32020, №ПФД-09082020, №ПФД-192020 про надання поворотної фінансової допомоги є тотожними.

Пунктом 1.2 Договорів встановлено, що поворотна фінансова допомога сума грошових коштів у національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до цього Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (відповідно до п.14.1.257 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.1.3 Договорів поворотна фінансова допомога має бути повернена Позичальником Позикодавцю в повному обсязі та не є доходом Позичальника.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до п.2.4 Договорів поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більший ніж 12 календарних місяців.

Відповідно до п.3.1 Договорів повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця з розрахункового рахунку позичальника.

Відповідно до п. 7.2 Договорів передбачено, що позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ст. 626 Цивільного кодексу України законодавець встановив, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2020, на виконання умов Договору №ВФП-32020 від 12.03.2020, згідно платіжного доручення №1628, ПАТ «Одеський автоскладальний завод» повернуло ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» 130 000,00 грн.

Як було встановлено вище, відповідно до п.2.4 Договорів поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення Позикодавцем, але на строк, не більший ніж 12 календарних місяців.

Але у цей строк відповідач залишок отриманої за цим Договором поворотної фінансової допомоги у сумі 90 000,00 грн на розрахунковий рахунок Позикодавця не перерахував.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що реалізуючи своє право, встановлене, п. 7.2 Договорів, ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» підготувало вимоги щодо повернення поворотної фінансової допомоги:

- №1 від 01.12.2020 щодо повернення 90 000 грн за Договором №ВФП-32020 від 12.03.2020;

- №2 від 01.12.2020 щодо повернення 10 000 грн за Договором №ПДФ-192020 від 01.09.2020;

- №3 від 01.12.2020 щодо повернення 130 000 грн за Договором №ПДФ-09082020 від 10.08.2020.

Дані вимоги були підписані директором ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» ОСОБА_1 та адресовані голові правління ПАТ «Одеський автоскладальний завод» ОСОБА_2 .

На підтвердження направлення даних вимог на адресу відповідача позивачем до матеріалів справи надано експрес-накладну «Нової пошти» №0041 від 03.12.2020, згідно тексту якої ОСОБА_1 з відділення Нової пошти №113 направила ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , документи «Транспорт Лоджистік» - вимоги за Договором ПФД від 12.03.2020, від 01.09.2020, від 10.08.2020.

Згідно роздруківки з сайту Нової пошти, поштове відправлення №0041 отримане 04.12.2020.

Зазначена експрес-накладної «Нової пошти» №0041 від 03.12.2020 оформлена у повній відповідності до положень Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (із змінами та доповненнями).

Посилання апелянта на п.п.59, 61 Правил у даному випадку є недоречними та не приймається колегією суддів до уваги, оскільки ці пункти стосуються внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення. Натомість, відповідно до п. 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що надсилання поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення є лише правом відправника і він не позбавлений можливості надіслати поштове відправлення без опису вкладення.

На думку колегії суддів, посилання апелянта на невірно зазначені у експрес-накладній ім`я відправника ( ОСОБА_1 замість ОСОБА_3 ) та помилку у назві юридичної особи у графі «додаткова інформація» (« ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість «Транспорт Лоджістік») не є підставою вважати, що поштове відправлення не було доставлене за належною адресою та вручено адресату.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_2 04.12.2020, який був на той час головою правління ПАТ «Одеський автоскладальний завод», вимог ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» про повернення коштів за Договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 12.03.2020, від 01.09.2020, від 10.08.2020.

Таким чином, враховуючи отримання відповідачем вимог про повернення поворотної фінансової допомоги 04.12.2020 та відповідно до п.7.2 Договорів, Позичальник мав повернути грошові кошти, отримані у вигляді поворотної фінансової допомоги у строк до 25.12.2020 (вимога про повернення отримана за 15 робочих днів до дати повернення коштів).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За матеріалами справи, ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» грошові кошти у розмірі 230 000,00 грн, отримані у якості поворотної фінансової допомоги за Договорами №ВФП-32020 від 12.03.2020, №ПДФ-192020 від 01.09.2020, №ПДФ-09082020 від 10.08.2020 на користь ТОВ «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК», у вищевказаний строк не повернуло.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача про стягнення з відповідача поворотної фінансової допомоги у розмірі 230 000,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Приймаючи дане рішення, суд відповідно до ст. 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі № 916/291/21 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржене рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі № 916/291/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 по справі № 916/291/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.07.2021.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк