РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2021Справа № 910/8313/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартрейдінг»

про стягнення 258 783, 37 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Старокостянтинівський молочний завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартрейдінг» про стягнення 258 783, 37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором № 18/12/1 від 18.12.2018.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/8313/21, клопотання позивача задоволено, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Представник позивача 13.07.2021 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Стартрейдінг» наявні на його рахунках в усіх банківських установах та інших кредитно-фінансових установах на території України в межах заявленої до стягнення суми 258 783, 37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 31.05.2021 року направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 708 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До Господарського суду міста Києва 10.06.2021 повернувся конверт з поштовим відправленням № 708 з довідкою про повернення у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 18.12.2018 укладено договір № 18/12/1, за яким позивач зобов`язався поставляти відповідачу продукти харчування, а відповідач - приймати та оплачувати їх вартість.

Пунктом 4.1 договору № 18/12/1 від 18.12.2018 передбачено, що право власності на товар, а також всі ризики випадкового знищення, пошкодження або псування товару переходять від позивача до відповідача з моменту фактичної передачі товару та оформлення належним чином супровідної документації.

Прийомка відповідачем товару підтверджується підписанням накладної (пункт 8.4 договору № 18/12/1 від 18.12.2018).

Позивач протягом періоду часу 10.02.2020 - 15.12.2020 поставив відповідачу продукти харчування на загальну суму 834 210, 60 грн., що підтверджується підписаними представниками сторін без заперечень та зауважень видатковими накладними № СК-077681 від 10.02.2020 на суму 27 508, 80 грн., № СК-078456 від 12.02.2020 на суму 18 130, 80 грн., № СК-090867 від 29.04.2020 на суму 23 004, 00 грн., № СК-100943 від 16.06.2020 на суму 37 956, 60 грн., № СК-102638 від 25.06.2020 на суму 11 502, 00 грн., № СК-103579 від 01.07.2020 на суму 11 502, 00 грн., № СК-105585 від 10.07.2020 на суму 13 802, 40 грн., № СК-108889 від 29.07.2020 на суму 23 004, 00 грн., № СК-114563 від 31.08.2020 на суму 80 514, 00 грн., № СК-117671 від 17.09.2020 на суму 117 000, 00 грн., № СК-22882 від 29.09.2020 на суму 117 000, 00 грн., № СК-32509 від 25.11.2020 на суму 124 020, 00 грн., № СК-33640 від 02.12.2020 на суму 37 206, 00 грн., № СК-36772 від 15.12.2020 на суму 192 060, 00 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 18/12/1 від 18.12.2018 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.2 договору № 18/12/1 від 18.12.2018 ( у редакції додаткової угоди від 04.06.2020) визначено, що оплата за кожну партію товару здійснюється відповідачем не пізніше 7 календарних днів з дати поставки (дата підписання сторонами видаткової накладної).

Судом встановлено, що строк оплати за договором № 124 від 25.11.2019 є таким, що настав.

З позовної заяви вбачається, що відповідач оплатив поставлений товар лише частково (на суму 750 924, 60 грн.), у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 83 286, 00 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 83 286, 00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 7 717, 78 грн. - пені, 159 714, 40 грн. - штрафу, 1 848, 12 грн. - 3% річних та 6 217, 07 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу з 25.09.2020 по 17.05.2021.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктами 9.3 - 9.4 договору № 18/12/1 від 18.12.2018 передбачено, що у випадку затримки будь-яких платежів по даному договору відповідач сплачує пеню за кожен день затримки розрахунку, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла у період за який нараховується пеня. У випадку затримки розрахунку більше ніж на 14 календарних днів, відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 40 % від суми заборгованості.

Судом встановлено, що розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 7 717, 78 грн., нарахованої за період часу з 25.09.2020 по 17.05.2021, та штрафу у розмірі 159 714, 40 грн.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 1 848, 12 грн. - 3% річних та 6 217, 07 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період часу 25.09.2020 - 17.05.2021.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стартрейдінг» (01015, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 9, корпус 19, ідентифікаційний код 38390363) на користь Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» (31104, Хмельницька область, місто Старокостянтинів (пн), вулиця Франка, будинок 47, ідентифікаційний код 31952591) 83 286 (вісімдесят три тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. - основного боргу, 159 714 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 40 коп. - штрафу, 7 717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 78 коп. - пені, 1 848 (одна тисяча вісімсот сорок вісім) грн. 12 коп. - 3 % річних, 6 217 (шість тисяч двісті сімнадцять) грн. 07 коп. - інфляційних втрат та 3 881 (три тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 75 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк