ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 м. Дніпро Справа № 904/1442/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. - доповідач,

суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 по справі № 904/1442/21 (суддя Ніколенко М.О.), повний текст рішення складено 26.04.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон», с. Чопилки, Переяслав-Хмельницького району, Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь», с. Бородаївські Хутори, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області

про стягнення 326346,01 грн суми основного боргу, 48% річних у сумі 81407,02 грн, процентів за користування товарним кредитом у сумі 81407,02 грн, пені у сумі 20346,60 грн та втрат від інфляції у сумі 13189,54 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог позовної заяви та рішення суду першої інстанції.

23.02.2021 ТОВ «Фірма Ерідон» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ВСП АФ Промінь» про стягнення 326346,01 грн суми основного боргу, 48% річних у сумі 81407,02 грн, процентів за користування товарним кредитом у сумі 81407,02 грн, пені у сумі 20346,60 грн та втрат від інфляції у сумі 13189,54 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати у повному обсязі поставленого позивачем товару у визначені договором та додатками до договору строки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі від 26.04.2021 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «ВСП АФ «Промінь» на користь ТОВ «Фірма Ерідон» суму основної заборгованості у розмірі 326346,01 грн, 48% річних у розмірі 81407,02 грн, проценти за користування товарним кредитом у розмірі 81407,02 грн, пеню у розмірі 20346,60 грн, інфляційну складову у розмірі 13189,54 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7840,43 грн.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду відповідач оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, порушенням норм процесуального законодавства та неправильним застосуванням норм матеріального права, внаслідок чого рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає:

- позивачем не доведено настання строку виконання зобов`язань відповідачем за договором поставки № 191/20/233 від 26.03.2020;

- позивачем не доведено факт поставки товару за вказаним договором;

- судом не надано оцінку тим фактичним обставинам, що відповідач не отримував рахунків, необхідних для виконання зобов`язань з оплати;

- судом належним чином не досліджено наявні в матеріалах справи документи по господарським операціям, як докази поставки продукції виробничо-технічного призначення;

- суд не встановлював обставин невідповідності первинної документації вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема щодо наявності обов`язкових реквізитів на документах, що підтверджують поставку, зокрема: зазначення посади відповідальної за здійснення господарської операції особи; особистий підпис, а також інші дані, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 по справі № 904/1442/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фірма Ерідон» відмовити в повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач з доводами апеляційної скарги не погоджується, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають реальним обставинам справи та з підстав наведених у відзиві просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

26.03.2020 між постачальником - ТОВ «Фірма Ерідон» та покупцем ТОВ «ВСП АФ «Промінь» укладено Договір поставки № 191/20/233 від 26.03.2020 (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що в порядку та на умовах цього договору постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість такого товару.

Згідно з п. 1.2. договору, найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначаються в додатках, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору. ціна товару в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долар США або Євро), зазначається у додатках до цього договору (а. с. 19-24).

Згідно п. 3.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в порядку, на умовах, та в строки, визначені цим договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 9.2. договір вступає в силу з моменту його підписання повноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його поручення, яке мало місце під час дії цього договору.

На виконання умов договору, між сторонами підписано, зокрема, такі додатки до договору: № 191/20/233/3-ЗЗР від 09.06.2020, № 191/20/233/4-ЗЗР від 05.08.2020, №191/20/233/5-ЗЗР від 31.08.2020, № 191/20/233/6-ЗЗР від 28.09.2020, № 191/20/233/7-ЗЗР від 19.10.2020, № 191/20/233/8-ЗЗР від 22.10.2020, в яких погоджено найменування, асортимент, кількість, ціну товару, що поставляється (а. с. 25-26, 28-29, 31-32, 34-35, 37-38, 40-41).

За умовами пунктів 3 додатків до договору, оплата повної вартості товару, що постачається на умовах додатку, здійснюється у такі строки:

- за додатком № 191/20/233/3-ЗЗР від 09.06.2020 не пізніше 28 календарних днів з моменту поставки товару;

- за додатком № 191/20/233/4-ЗЗР від 05.08.2020 не пізніше 21 календарного дня з моменту поставки товару;

- за додатком № 191/20/233/5-ЗЗР від 31.08.2020 не пізніше 29 календарних днів з моменту поставки товару;

- за додатком № 191/20/233/6-ЗЗР від 28.09.2020 не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару;

- за додатком № 191/20/233/7-ЗЗР від 19.10.2020 не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару;

- за додатком № 191/20/233/8-ЗЗР від 22.10.2020 не пізніше 29 календарних днів з моменту поставки товару.

Позивач виконав умови договору, поставив відповідачу товар: за видатковими накладними: № 49712 від 09.06.2020 на суму 218414,88 грн, № 64643 від 05.08.2020 на суму 3751,63 грн, № 70636 від 31.08.2020 на суму 50820 грн, № 79161 від 29.09.2020 на суму 14292 грн, № 82964 від 19.10.2020 на суму 150503,94 грн, № 83620 від 22.10.2020 на суму 38563,56 грн (а. с. 27, 30, 33, 36, 39, 42).

З урахуванням наведених положень договору та додатків до нього, строк виконання відповідачем зобов`язань зі сплати вартості поставленого товару є таким що настав:

- за додатком № 191/20/233/3-ЗЗР від 09.06.2020 настав 07.07.2020;

- за додатком № 191/20/233/4-ЗЗР від 05.08.2020 настав 26.08.2020;

- за додатком № 191/20/233/5-ЗЗР від 31.08.2020 настав 29.09.2020;

- за додатком № 191/20/233/6-ЗЗР від 28.09.2020 настав 28.10.2020;

- за додатком № 191/20/233/7-ЗЗР від 19.10.2020 настав 18.11.2020;

- за додатком № 191/20/233/8-ЗЗР від 22.10.2020 настав 20.11.2020.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

Всього відповідачем оплачено позивачу вартість товару, поставленого за видатковою накладною № 82964 від 19.10.2020, у сумі 150000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2976 від 29.01.2021 (а. с. 43).

Згідно з наведеним у позові розрахунком ТОВ «Фірма Ерідон», заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати суми основного боргу складає суму 326346,01 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання позивач нарахував до сплати 48% річних у сумі 81407,02 грн, проценти за користування товарним кредитом у сумі 81407,02 грн, пеню у сумі 20346,60 грн та інфляційні у сумі 13189,54 грн.

Відповідач в цілому заперечує факт здійснення господарської операції, оскільки на видаткових накладних, долучених до матеріалів справи, відсутній підпис директора ТОВ «ВСП АФ «Промінь», а позивачем не доведено сам факт поставки за договором, що і є предметом виникнення спору по даній справі.

5. Мотиви, за яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 ГК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Статтею 712 ЦК України, визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що строк оплати за отриманий відповідачем товар є таким, що настав.

Часткова оплата поставленого товару за договором, свідчать про визнання відповідачем себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за поставлений та не оплачений товар.

Оскільки розрахунок суми позову відповідачем в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів його не досліджує.

Доводи апелянта про те, що позивач не довів настання строку виконання зобов`язань відповідачем за договором поставки № 191/20/233 від 26.03.2020, колегія суддів відхиляє, оскільки це спростовано рішенням суду з посиланням на умови пунктів 3 додаткових угод до договору поставки.

Доводи апелянта щодо не доведеності позивачем факту поставки товару за вказаним договором спростовуються наявною в матеріалах справи первинною документацією, яка засвідчує узгодженість між сторонами господарських операцій фактом поставки товару.

Доводи апелянта щодо не надання місцевим господарським судом оцінки тим фактичним обставинам, що відповідач не отримував рахунків, необхідних для виконання зобов`язань з оплати товару, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, що містить лише платіжні реквізити. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами і фіксують факт здійснення господарської операції, також є підставою здійснення розрахунків за отриманий товар.

Посилання апелянта на те, що суд не встановлював обставин невідповідності первинної документації вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить перелік обов`язкових реквізитів документів, який кореспондується з п. 2.4 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

У даному конкретному випадку всі видаткові накладні містять підпис та печатку підприємства відповідача «ВСП АФ «Промінь», а також містять зазначення прізвища підписанта - ОСОБА_1 , яка є директором відповідача, про що свідчить підписаний також нею договір поставки та додатки до договору поставки, яка діє відповідно до інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів зазначає, що первинні документи по даній справі достатні для ідентифікації товарної операції щодо отримання відповідачем продукції зазначеної в договорі. При цьому відповідачем проведена часткова оплата отриманої продукції.

З урахуванням всього вищевикладеного доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції, покладених в основу судового рішення у даній справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Колегією суддів надана оцінка усім доводам скаржника, необхідним для правильного вирішення спору.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про задоволення позову.

Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного відповідачем рішення, колегією суддів не виявлено.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 по справі № 904/1442/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 15.07.2021.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

І.О. Вечірко