ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1069/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76)
до 1. Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7) , 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16) , 3. Приватної фірми "Елена" (61085, м. Харків, пр. Жуковського, буд. 3, кв. 244)
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, повернення майна
за участю представників:

прокуратури - Омельник М.М., посвідчення №057322 від 09.10.2020 року;

відповідача 1- Цуварев О.Ф., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань;

відповідача 2- Цуварев О.Ф., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань;

відповідача 3 - Биков В.С.,витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, директор;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Приватної фірми "ЕЛЕНА", в якій просить:

1. Визнати незаконним та скасувати пункти 2 і 11 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова від 06.07.2016 №283/16;

2. Визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлових приміщень від 27.07.2017 № 5496-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Приватною фірмою "ЕЛЕНА", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 1822;

3. Зобов`язати Приватну фірму "ЕЛЕНА" () повернути Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення першого поверху № 6,13, загальною площею 89,9 кв.м., та нежитлові приміщення першого поверху № 1, 2, 3, 7, 9, загальною площею 66,6 кв.м., розташовані в нежитловій будівлі літ. "Ж-1" за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, шляхом складання акту приймання-передачі, а Харківську міську раду зобов`язати прийняти вказані приміщення;

4. Судовий збір стягнути за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UА 0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800;

5. Судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1069/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на "22" квітня 2021 р. о 14:00 год.

21.04.2021 відповідачем-2 до канцелярії суду подано заяву про застосування строку позовної давності за вх. № 9133 та заяву про залишення позову без розгляду за вх. № 9132.

Заяви долучено до матеріалів справи.

21.04.2021 від представника відповідача-3 до канцелярії суду електронною поштою надійшло клопотання про витребування доказів за вх. № 2296, яке долучено судом до матеріалів справи.

22.04.2021 відповідачем-1 до канцелярії суду подано відзив за вх. № 9184, який долучено судом до матеріалів справи.

22.04.2021 відповідачем-2 до канцелярії суду подано відзив за вх. № 9183, який долучено до матеріалів справи.

22.04.2021 від представника відповідача -3 до канцелярії суду електронною поштою надійшло клопотання про залишення позову без розгляду за вх. № 2314, клопотання за вх. № 2323 про уповноваження на отримання доказів, клопотання за вх. № 2324 про продовження строку на подання відзиву та оголошення перерви в судовому засіданні, клопотання про витребування доказів за вх. № 2313.

Клопотання долучені до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 22.04.2021 протокольною ухвалою задоволено клопотання відповідача -3 (вх. № 2324) про продовження строку на подання відзиву та надано строк для подачі відзиву не пізніше ніж за день до наступного судового засідання, задоволено клопотання відповідача-3 про витребування доказів (вх. № 2296) та зобов`язано відповідача-2 надати витребувані документи, окрім того, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.05.2021 о 14:00 год.

17.05.2021 відповідачем-2 до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 11148 про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчену копію орендної справи № 2144 (4а), № 2144(4).

Клопотання з додатком долучено судом до матеріалів справи.

19.05.2021 представником відповідача -3 до канцелярії суду подано відзив на позов за вх. № 11535, який долучено до матеріалів справи.

20.05.2021 прокуратурою до канцелярії суду подані заперечення на заяву про залишення позову без розгляду за вх. № 11560 та за вх. №11559, заперечення на заяву про застосування строку позовної давності за вх. № 11558.

Заперечення долучені до матеріалів справи.

20.05.2021 представником відповідача-3 до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 2782 та за вх. № 11612 про встановлення додаткового строку для подання доказу, а саме висновку експерта в галузі будівельно-технічної експертизи.

В підготовчому засіданні 20.05.2021 постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача-2 (вх. №9132) та відповідача-3 (вх. № 2314) про залишення позову без розгляду, а також про задоволення клопотання відповідача-3 про встановлення додаткового строку на подання доказів. Окрім того, в судовому засіданні на підставі ст. 177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 01.06.2021 о 16:20 год.

31.05.2021 представником відповідача-3 до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи за вх. № 12687 та клопотання про долучення доказів за вх. № 12688, а саме висновку експерта.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.06.2021 протокольною ухвалою задоволено клопотання відповідача-3 про відкладення розгляду справи за вх. № 12687, на підставі п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.06.2021 о 15:00 год.

18.06.2021 відповідачем-1 до канцелярії суду подано клопотання про відкладення судового засідання за вх. № 14547.

Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

18.06.2021 прокуратурою до канцелярії суду подані заперечення на клопотання представника відповідача-3 про долучення доказів за вх.14511, яке долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.06.2021 протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи за вх. № 14547. На підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.06.2021 о 16:40 год.

22.06.2021 (після судового засідання) представником відповідача-3 до канцелярії суду подано заяву про застосування позовної давності за вх. № 14689, яку долучено судом до матеріалів справи.

29.06.2021 прокуратурою до канцелярії суду подані пояснення за вх. № 15041, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.06.2021 на підставі ст. 216 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 06.07.2021 о 16:20 год.

05.07.2021 прокуратурою до канцелярії суду подані заперечення на заяву представника відповідача-3 про застосування строку позовної давності за вх. № 15535, які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2021 відкладено розгляд справи по суті на 08.07.2021 о 15: 15 год.

В судовому засіданні 08.07.2021 представник прокуратури підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзивах на позов. Окрім того, просили застосувати строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги прокурора та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд установив наступне.

Київською окружною прокуратурою м. Харкова (Харківською місцевою прокуратурою №2) здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України. В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.02.2019 (справа №639/687/19) в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління комунального майна) було проведено вилучення ряду приватизаційних справ, в тому числі щодо приватизації нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Харків, пров. Муромський, 37-Б.

Під час дослідження справи встановлено, що на підставі договору оренди №1876 в редакції від 16.05.2014 (далі - Договір), укладеного між Управлінням комунального майна та Приватною фірмою «ЕЛЕНА», у останньої в оренді перебувала нежитлова одноповерхова будівля літ. «Ж-1» загальною площею 156,5 кв.м., розташована за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б.

Згідно додаткової угоди № 7 до Договору від 30.04.2015, орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху № 1-:-3, 7-:-9 площею 66,6 кв.м. та № 6, 13 площею 89,9 кв.м. загальною площею 156,5 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «Ж-1», розташованій за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б.

Відповідно до п. 4.8 Договору, Орендар зобов`язаний здійснювати поточний ремонт за письмовою згодою Орендодавця. За свій рахунок здійснювати капітальний ремонт за письмовою згодою Орендодавця за наявності узгодженої проектно-кошторисної документації та дозволу, отриманого відповідно з діючим законодавством.

Після проведення перепланування або реконструкції, згідно встановленого порядку, що потягло за собою зміну конструктивних елементів приміщення (будівлі), замовити за свій рахунок в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на приміщення (будівлю) і не пізніше 1-го місяця після закінчення ремонтних робіт надати його Орендодавцю з метою внесення змін до договору оренди.

Згідно з п. 5.3. Договору, орендар має право за письмовою згодою орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, провадити невід`ємні поліпшення, які необхідні для здійснення господарської діяльності, що зумовлює підвищення його вартості. Якщо невід`ємні поліпшення Майна зроблені за згодою Орендодавця, Орендар має право на відшкодування вартості необхідних витрат або зарахування їх вартості тільки у разі придбання об`єкта оренди у власність. Поліпшення, зроблені без згоди Орендодавця, які неможливо відокремити без пошкодження орендованого майна, не породжують зобов`язання Орендодавця відшкодувати їх вартість.

Сторонами 16.05.2014 складено Акт приймання-передачі спірних приміщень, відповідно до якого ПФ «ЕЛЕНА» прийняло в орендне користування вищевказані нежитлові приміщення.

04.07.2016 ПФ «ЕЛЕНА» звернулась до Управління комунального майна з листом (вх. №10725 від 04.07.2016), у якому просило дозволити приватизацію вказаних приміщень.

У подальшому, Харківською міською радою прийнято відповідне рішення, яким дозволено приватизувати шляхом викупу нежитлові приміщення першого поверху нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по пров. Муромському, 37-Б у м. Харкові, загальною площею 89,9 кв.м., та нежитлові приміщення першого поверху вказаної будівлі, загальною площею 66,6 кв.м. (пункти 2, 11 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 06.07.2016 №283/16).

На виконання вказаного рішення до Управління комунального майна ПФ «ЕЛЕНА» подані заяви про приватизацію від 29.06.2017 №№ 3467 і 3468.

У подальшому, 29.06.2017 ПФ «ЕЛЕНА» звернулась до Управління комунального майна з листами (вх. №№ 9496 і 9497), у яких просило оцінку для приватизації вказаного майна доручити суб`єкту оціночної діяльності фізичній особі-підприємцю ТБ «ЄВРОМАРКЕТ».

На виконання вказаного листа Управління комунального майна звернулось до суб`єкта оціночної діяльності - ТБ «ЄВРОМАРКЕТ» (лист від 30.06.2017 № 10401) з пропозицією провести оцінку вказаних нежитлових приміщень на підставі договору з ПФ «ЕЛЕНА».

Товарною біржею «ЄВРОМАРКЕТ» в особі Коваль І.В.11.07.2017 складено два звіти про незалежну оцінку нерухомого майна, затверджені Управлінням комунального майна 24.07.2017, відповідно до яких вартість вказаного майна станом на 30.06.2017 без ПДВ складає:

- нежитлових приміщень загальною площею 66,6 кв.м. - 116 048 грн.;

- нежитлових приміщень загальною площею 89,9 кв.м. - 156 170 грн.

27.07.2017 між ПФ «ЕЛЕНА» та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради укладено договір купівлі-продажу № 5496-В-С, відповідно до якого відповідач 3 приватизував вказані нежитлові приміщення за 272 218 грн. без ПДВ (326 661,60 грн. з ПДВ).

Як наслідок, 08.08.2017 складено Акт прийому-передачі № 5496-В-С, який засвідчив факт передачі за вищевказаним договором купівлі-продажу нежитлових приміщень першого поверху № 6, 13 нежитлової будівлі літ. «Ж-1» загальною площею 89,9 кв.м.; нежитлових приміщень першого поверху № 1, 2, З, 7, 9 нежитлової будівлі літ. «Ж-1» загальною площею 66,6 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, та факт сплати коштів у повному обсязі за цим договором.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор зазначив, що Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем. Прокурор наполягає на тому, що Харківська міська рада має право прийняти рішення про продаж нерухомого майна, що перебуває у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління комунального майна, має укласти відповідний договір купівлі-продажу, як правило, за результатами проведення аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, а саме в даному випадку продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що у звіті про оцінку майна, договорі оренди, договорі купівлі-продажу, заяві орендаря з проханням надати дозвіл на приватизацію будь які відомості про такі поліпшення відсутні. А отже, орендарем до органу приватизації не подавались документи, що містять невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації. Прокурор вважає, що обраний спосіб приватизації не тільки є незаконним, а й суперечить інтересам держави та територіальної громади.

Вважаючи, що під час прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради, в процесі здійснення процедури відчуження об`єктів нерухомості та укладання спірного договору купівлі-продажу відповідачами були порушені вимоги ЗУ "Про приватизацію державного майна", ЗУ "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012 - 2016 роки, що безпосередньо порушує права та інтереси територіальної громади м. Харкова, прокурор звернувся з відповідною позовною заявою до господарського суду Харківської області, в якій просить: визнати незаконним та скасувати пункти 2 і 11 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова від 06.07.2016 №283/16; визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлових приміщень від 27.07.2017 № 5496-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Приватною фірмою "ЕЛЕНА", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 1822; зобов`язати Приватну фірму "ЕЛЕНА" повернути Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення першого поверху № 6,13, загальною площею 89,9 кв.м., та нежитлові приміщення першого поверху № 1, 2, 3, 7, 9, загальною площею 66,6 кв.м., розташовані в нежитловій будівлі літ. "Ж-1" за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, шляхом складання акту приймання-передачі, а Харківську міську раду зобов`язати прийняти вказані приміщення;

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування України (далі-Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Вказані органи діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про місцеве самоврядування України право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 25 Закону України Про місцеве самоврядування України сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування України виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про місцеве самоврядування України до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об`єктів, які можуть надаватися у концесію; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Згідно ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування України рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим законом.

У відповідності до ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування України територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Оскільки предметом спору є питання приватизації нерухомого майна, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Харкова тому, застосуванню підлягають норми законів України „Про місцеве самоврядування, Про приватизацію державного майна, Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 № 565/11.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.3 Програми, її розроблено відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України Про місцеве самоврядування в Україні, Про приватизацію державного майна, Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) та інших законодавчих актів, що регулюють питання власності. Основною метою приватизації є зокрема, реалізація права територіальної громади володіти, ефективно користуватися і розпоряджатися на власний розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через спеціально уповноважені органи; сприяння подальшому розвитку інфраструктури м. Харкова шляхом збільшення частки приватних власників, які мають довгострокові інтереси в розвитку об`єкта, що приватизувався, здійснюють ефективне управління їм і сприяють створенню соціально орієнтованої ринкової економіки; підтримання та подальший розвиток м. Харкова за рахунок коштів, що надходять від приватизації.

Відповідно до п. 5.1 Програми, продаж об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова здійснюється способами, що визначаються законодавством України і цією Програмою для кожної групи об`єктів.

Пунктом 5.5. Програми передбачено, що приватизація об`єктів здійснюється шляхом викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом.

Згідно з п. 5.7. Програми, орендар має переважне право на викуп орендованого майна, якщо ним за згодою орендодавця здійснені за рахунок власних коштів поліпшення, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менше 25 відсотків залишкової вартості майна (будинки, споруди, приміщення).

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 5-1 Закону України Про приватизацію державного майна з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації класифікуються за такими групами: група А - окреме індивідуально визначене майно, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано. Окремим індивідуально визначеним майном вважається рухоме та нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 5-1 Закону України Про приватизацію державного майна, об`єкти приватизації, що належать до груп А, Д і Ж, є об`єктами малої приватизації.

Частиною 2 ст. 16-2 Закону України Про приватизацію державного майна передбачено, що викуп об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію).

Згідно ст. 3 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) (далі - у редакції, чинній на час прийняття Радою оспорюваного рішення) приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу, продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.

З моменту прийняття рішення про приватизацію об`єктів, які перебувають у комунальній власності, органами приватизації здійснюється підготовка до їх приватизації відповідно до ст. 8 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), що полягає, зокрема, у встановленні ціни продажу об`єкта, що підлягає приватизації, з урахуванням результатів оцінки об`єкта, публікації інформації про об`єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, а також вчинені інших дій, необхідних для підготовки об`єктів малої приватизації до продажу.

У ч. 1, 3 ст. 11 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) вказано, що викуп застосовується до об`єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами. Порядок викупу об`єкта встановлюється Фондом державного майна України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

А отже, відповідно до системного аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що Харківська міська рада наділена правом прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебуває у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради має право укласти відповідний договір купівлі-продажу, однак за умов дотримання відповідної процедури.

Зокрема, такий продаж має бути проведений шляхом аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, а саме, продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.

Судом встановлено, що Рішенням 12 сесії Харківській міської ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 "Про комунальну власність міста", нежитлову будівлю по провулку Муромському 37-Б включено до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова у складі Київського ЖЕО.

Згідно затвердженого 20.05.2003 висновку про вартість оцінки нежитлового приміщення, що передається в оренду на умовах конкурсу, за адресою: м. Харків, пров. Муромський № 37Б, вартість об`єкту оцінки становить 98500 грн.

06.08.2003 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ПФ «ЕЛЕНА« укладено договір оренди № 1399 на нежитлові приміщення загальною площею 155,7 кв.м. за адресою пров. Муромський 37Б, літ. "А-1".

Управлінням комунального майна та приватизації листом від 30.10.2003 надано згоду на проведення капітального ремонту орендованої нежитлової будівлі, загальною площею 155, 7 кв. м., яке розташоване за адресою пров. Муромський, 37-Б літ. «А-1» згідно з наданими: висновку про технічний стан будівельних конструкцій та кошторису на капітальний ремонт нежитлових приміщень, розроблених ТОВ фірмою "Спектр" та узгоджених у встановленому порядку.

Вартість будівельних робіт згідно кошторисного розрахунку становить 170 263 тис. грн.

Додатковими угодами № 1-№10 до договору оренди нежитлових приміщень №1399 від 06.08.2003 неодноразово продовжено дію договору.

Згідно з висновком про вартість об`єкту оцінки, нежитлових приміщень, з метою переукладання договору оренди, за адресою: м. Харків, пров. Муромський №37Б, затверджений 16.05.2011, вартість об`єкту оцінки становить 136603 грн.

16.05.2011 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ПФ «ЕЛЕНА« укладено договір оренди № 1876 на нежитлові приміщення загальною площею 155, 7 кв.м. за адресою пров. Муромський, 37Б, літ. «А-1», що належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова передається в оренду з метою використання під пральню загального користування.

Відповідно до п. 5.6. Договору орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна що передане в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп.

Додатковою угодою № 1 до договору оренди № 1876 від 16.05.2011 викладено п. 1.1 в наступній редакції щодо площі нежитлових приміщень. Нежитлова одноповерхова відокремлена будівля загальною площею 165,5 кв.м. за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б літера «Ж-1».

Згідно з висновком про вартість об`єкту оцінки, нежитлових приміщень, для розрахунку орендної плати, за адресою: м. Харків, пров. Муромський № 37Б, затверджений 10.11.2011 вартість об`єкту оцінки становить 138308 грн.

Додатковою угодою № 6 від 16.05.2014 до договору оренди № 1876 від 16.05.2011 останній викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 5.6. Договору орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна що передане в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп.

Згідно з висновком про вартість об`єкту оцінки, нежитлових приміщень, для розрахунку орендної плати за адресою м. Харків, пров. Муромський № 37Б, затверджений 08.06.2015 вартість об`єкту оцінки становить 348480 грн.

Додатковою угодою №7 до договору оренди № 1876 від 16.05.2011 перший абзац п. 1.1 додаткової угоди №6 до договору оренди № 1876 від 16.05.2011 викладено в наступній редакції:

«Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху № 1-3, 7-9 площею 66,6 кв.м. та № 6,13 площею 89,9 кв.м. загальною площею 156,5 кв.м. за адресою: пров.Муромський,37-Б, літ. «Ж-1».

Додатковою угодою № 8-11 до договору оренди № 1876 від 16.05.2011 продовжено дію договору.

А отже, з вищенаведеного вбачається, що спірне нежитлове приміщення було передано в оренду відповідачу-3 починаючи з 06.08.2003 року та інших орендарів до моменту приватизації не було.

25.11.2015 третій відповідач звернувся до Управління з листом (т.3 а.с. 181) в якому зазначав, що більше 12 років орендує нежитлові приміщення по пров. Муромському, 37-Б, та що ним був проведений капітальний ремонт указаних приміщень і, поставивши конкретні запитання, просив повідомити:

- чи є можливість відповідно до діючого законодавства приватизувати вказані приміщення;

- якщо така можливість є, то в які строки та в який спосіб це можливо здійснити;

- який перелік документів необхідно для цього надати?

Натомість, у відповідь на вказаний лист Управління листом від 09.12.2015 (вих. № 15297) повідомило, що для розгляду питання щодо приватизації указаних нежитлових приміщень необхідно надати документи згідно з додатком до листа, а саме: заяву на ім`я начальника Управління з проханням надати згоду на приватизацію орендованого об`єкта; копію договору оренди; копію договору оренди; копію технічного паспорта; копію Статуту; копію виписки з ЄДРПОУ; копію довідки щодо кодів з Управління статистики; копію свідоцтва платника ПДВ (єдиного податку); копію наказу про призначення директора; копію паспорта і довідки про присвоєння ідентифікаційного номера директора.

При цьому, Управлінням не було зазначено про необхідність додаткового подання документів, які підтверджують здійснення поліпшень орендованого нерухомого майна.

Отже, жодних підстав надавати до Управління інші документи, зокрема й щодо проведеного капітального ремонту, у третього відповідача не було, тим більше, що копії таких документів і так містились в матеріалах орендної справи.

Приватна фірма "ЕЛЕНА" 04.07.2016 звернулася з заявою до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради за дозволом на проведення приватизації орендованих приміщень.

Рішенням Харківської міської ради Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м Харкова від 06.07.2016 № 283/16 вирішено провести відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова шляхом викупу (згідно з додатком).

Згідно п. 2. та п. 11 додатку до рішення нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 89,9 кв. м. та нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 66, 6 кв.м., розташовані в нежитловій будівлі літ. "Ж-1" за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, піддягали приватизації шляхом викупу ПФ «ЕЛЕНА».

27.07.2017 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради і ПФ "ЕЛЕНА" укладено договір купівлі - продажу № 5496-В-С.

Щодо тверджень прокурора про те, що у Звіті про оцінку майна відсутні відомості про поліпшення майна, слід зазначити, що відсутність в Звітах про оцінку посилань на проведені невід`ємні поліпшення не свідчить про їх нездійснення, натомість лише може свідчити про відсутність таких документів в розпорядженні суб`єкта оціночної діяльності при проведенні оцінки.

Разом з цим, з орендної справи вбачається, а також зазначено судом вище, згідно затвердженого 20.05.2003 висновку про вартість оцінки нежитлового приміщення, що передається в оренду на умовах конкурсу, за адресою: м Харків, пров. Муромський № 37Б, вартість об`єкту оцінки становить 98500 грн.

06.08.2003 між Управлінням і третім відповідачем був укладений Договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1399 строком на 1 рік. Того ж дня був складений акт прийому-передачі до орендного користування нежитлового приміщення (будівлі), за змістом якого приміщення характеризувалось наступним чином: нежитлова одноповерхова будівля; стіни цегляні, підлога дощана; опалення немає; водопровід та каналізація в неробочому стані; будівля потребує проведення ремонту (мова оригіналу).

Зважаючи на вказане, в жовтні 2003 року ТОВ фірмою «Спектр» на підставі договору із третім відповідачем № 28/10-ТЗ від 15.10.2003 було проведено обстеження технічного стану конструктивних елементів спірної нежитлової будівлі за адресою: пров. Муромський, 37-Б, літ «А-1», та складено висновок про технічний стан будівельних конструкцій, а також кошторис на капітальний ремонт нежитлових приміщень, що знаходяться за вищевказаною адресою, відповідно до яких вартість капітального ремонту склала 170 263,00 грн.

Щодо проведення капітального ремонту згідно з наданими висновком про технічний стан будівельних конструкцій, а також кошторисом на капітальний ремонт нежитлових приміщень, розробленими ТОВ фірмою «Спектр» та узгодженими у встановленому порядку, Управління не заперечувало, про що свідчить лист Управління від 30.10.2003 вих. № 16935.

З матеріалів орендної справи також вбачається, що 08.12.2003 третім відповідачем були отримані у АК «Харківобленерго» технічні умови щодо електропостачання приміщення по пров. Муромському 37-Б в м. Харкові.

Також 15.12.2003 третім відповідачем були отримані у ТВО «Харківкомунпромвод» технічні умови щодо забезпечення приміщення по пров. Муромському 37-Б в м. Харкові питною водою.

05.04.2004 між третім відповідачем як замовником і Корпорацією «Добробуд» як підрядником був укладений договір на будівництво (прокладку) мереж водопостачання та електропостачання.

Згідно з п. 1.1 указаного договору його предметом було виконання підрядником за завданням замовника власними силами комплексу робіт щодо прокладки зовнішніх мереж водопостачання та електропостачання для забезпечення підключення нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б.

Згідно з Актом приймання-передачі робіт по будівництву (прокладці) мереж водопостачання та електропостачання від 15.04.2004 указані роботи за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, були виконані в повному обсязі.

На підтвердження проведення оплати за вказані роботи відповідачем-3 надано копію квитанції до прибуткового касового ордера від 15.04.2004 на суму 8 600,00 грн.

Водночас, 15.04.2004 між третім відповідачем як замовником і Корпорацією «Добробуд» як підрядником був укладений договір на проведення ремонтно- будівельних робіт.

Згідно з п. 1.1, 1.4 указаного договору його предметом було проведення підрядником у визначений договором строк ремонтно-будівельних робіт за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, згідно з кошторисною документацією, розробленою ТОВ фірмою «Спектр».

Згідно з Актом приймання-передачі ремонтно-будівельних робіт від 15.07.2004 указані роботи за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, були виконані в повному обсязі.

Вартість робіт склала 141 886,00 грн., згідно затвердженої кошторисної документації, що майже в півтора рази (або на 144 %) більше оціночної вартості самого приміщення.

На підтвердження проведення оплати за вказані роботи відповідачем-3 до суду надані копії квитанцій до прибуткових касових ордерів від 15.04.2004 на суму 35 472,00 грн., від 14.05.2004 на суму 25 000,00 грн., від 10.06.2004 на суму 35 000,00 грн. та від 15.07.2004 на суму 46 414,00 грн.

А отже, загальна вартість здійснених третім відповідачем за згодою орендодавця невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна склала 150 486,00 грн., що складає більш ніж 150 % від його оціночної вартості.

23.07.2004 третій відповідач звернувся до Управління з листом (вих. № 28, вх. № 12852), в якому повідомив про проведення ремонтно-будівельних робіт та робіт по підключенню мереж електро- і водопостачання відповідно до наданої Управлінням згоди та кошторисної документації та надав вищевказані договори та акти виконаних робіт.

Окрім того, обставини щодо проведення капітального ремонту приміщення, зокрема будівництво (прокладку) мереж водопостачання та електропостачання, підтверджуються фактом укладення в подальшому третім відповідачем договорів на постачання відповідних послуг із їх надавачами.

Так, 01.12.2004 року між третім відповідачем і КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» було укладено Договір про постачання і споживання води № 5045.

12.09.2004 року між третім відповідачем і АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» був укладений договір про постачання електричної енергії № 065455.

В подальшому 04.04.2006 між третім відповідачем і Державним комунальним підприємством каналізаційного господарства «Харківкоммунчиствод» було укладено договір № III9126/32-АК-2 на приймання стічних вод (надання послуг водовідведення).

Також, проведення капітального ремонту приміщення підтверджується наявними в матеріалах орендної справи довідками КП «ХМЦН» щодо технічного стану приміщення.

Так, згідно з Довідкою КП «ХМЦН» від 06.06.2003 щодо технічного стану приміщення за адресою м. Харків, пров. Муромський № 37-Б перевіркою встановлено наступне: стіни цегляні, підлога бетонна, опалення відсутнє, водопровід та каналізація в неробочому стані; санітарно-технічний стан приміщення незадовільний, приміщення засмічене, пошкоджено дах, є обвали шпаклівки стелі та стін у зв`язку з протіканням, будівля потребує ремонту.

При цьому, відповідно до Довідки, складеної 03.03.2010 КП «ХМЦН», встановлено, що нежитлова будівля літ. «А-1», розташована за вищевказаною адресою, використовується за призначенням і утримується у належних санітарно- епідеміологічному стані та відповідно до умов договору оренди, у будівлі є електрика, водопровід, каналізація та опалення. Аналогічні обставини встановлені перевірками технічного стану приміщення згідно з довідками від 03.03.2011 та від 16.05.2011.

Окрім того, факт проведення капітального ремонту приміщення підтверджується актом приймання-передачі приміщення при переукладенні договору оренди.

Так, 29.04.2011 Управлінням прийняте розпорядження № 880 «Про переукладення договору оренди № 1399 від 06.08.2003р. на нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: м. Харків, пров. Муромський, 37-Б, літ. А-1».

16.05.2011 договір оренди спірного нерухомого майна між третім відповідачем та Управлінням був переукладений та в результаті був укладений новий договір оренди № 1876, відповідно до якого в строкове платне користування третього відповідача передавалась нежитлова одноповерхова відокремлена будівля літ. «А-1», що знаходиться за адресою м. Харків, пров. Муромський 37-Б строком до 16.05.2012.

16.05.2011 був укладений Акт приймання-передачі, відповідно до якого третій відповідач передав, а Управління прийняло нежитлову одноповерхову відокремлену будівлю літ. «А-1», що знаходиться за вищевказаною адресою, а також 16.05.2011 був укладений Акт приймання-передачі, відповідно до якого Управління передало, а третій відповідач прийняв нежитлову одноповерхову відокремлену будівлю літ. «А-1», що знаходиться за вищевказаною адресою.

У тексті вказаних актів зазначена коротка технічна характеристика нерухомості, а саме: нежитлова одноповерхова відокремлена будівля; в будівлі є електрика, водопостачання, водовідведення; опалення місцеве електричне; санітарно- технічний стан будівлі задовільний.

Додатковою угодою №1 до Договору оренди нежитлового приміщення № 1876 від 16.05.2011 року, що укладена між Управлінням та Відповідачем 3, було внесено зміни до п. 1.1, відповідно до яких загальна площа орендованого майна тепер складає 156,6 м2 і позначається на карті літ. «Ж-1» (технічний паспорт КП «Харківське БТІ», інвентаризаційна справа № 73599/72215).

Факт проведення капітального ремонту підтверджується також наявними в матеріалах орендної справи технічними паспортами про інвентаризацію приміщення, з яких вбачається його перепланування відповідно до розробленого в 2003 році проекту.

Зазначене також знайшло своє відображення при проведенні перевірки технічного стану приміщення КП «ХМЦН» - довідка від 21.05.2012, в якій вказано, що у нежитловій будівлі літ. «А-1» за адресою м. Харків, пров. Муромський 37-Б, за згодою Управління проведено капітальний ремонт з перегороджуванням приміщення (були прибрані тимчасові перегородки).

Додатковими угодами № 3 - 5 до Договору оренди нежитлового приміщення № 1876 від 16.05.2011 строк дії указаного договору продовжувався до 16.05.2014. Додатковою угодою № 6 від 16.05.2014 до Договору оренди нежитлового приміщення № 1876 від 16.05.2011, його було викладено в новій редакції та пролонговано його дію до 16.05.2015. Додатковою угодою № 7 від 30.04.2015 до Договору оренди нежитлового приміщення № 1876 від 16.05.2011 було викладено в новій редакції п. 1.1 додаткової угоди № 6 від 16.05.2014 до Договору оренди нежитлового приміщення № 1876 від 16.05.2011, а саме - змінено найменування об`єкта оренди з нежитлової одноповерхової будівлі загальною площею 156, 5 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків, пров. Муромський 37-Б, літ. «Ж-1» на нежитлові приміщення першого поверху № 1-:-3, 7-:-9 площею 66,6 кв.м. та № 6,13 площею 89,9 кв.м. загальною площею 156, кв.м. При цьому, об`єкт оренди фактично не змінився.

Відповідно до додаткової угоди № 8 від 10.06.2015 до Договору оренди нежитлового приміщення № 1876 від 16.05.2011 було змінено на підставі висновку про вартість майна вартість об`єкту оренди та визначено її в розмірі 348 480,00 грн (без ПДВ).

Разом з цим, проведення капітального ремонту приміщення підтверджується фактом збільшення його оціночної вартості. Так, в матеріалах орендної справи містяться звіти про незалежну оцінку нерухомого майна, остання з яких проведена 19.05.2015, і відповідно до висновку ринкова вартість нежитлової будівлі площею 156,5 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків пров. Муромський 37-Б, станом на 19.05.2015 склала 348 480,00 грн. (без ПДВ), тобто на 254 % більше за оціночну вартість указаного об`єкту при передачі в оренду в 2003 році.

Нарешті, факт проведення капітального ремонту в орендованому приміщенні підтверджується змістом Інформаційної картки орендної справи № 2144, де в графі 7 «Наявність проведених ремонтних робіт» зазначено: «капітальний ремонт».

При цьому, ураховуючи, що жодні особи, крім третього відповідача, з 06.08.2003 спірне приміщення не орендували і відсутні відомості щодо проведення ремонту на замовлення органів місцевого самоврядування або за кошти бюджету, то очевидним є факт здійснення такого капітального ремонту нежитлової будівлі площею 156,5 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків пров. Муромський 37-Б, саме третім відповідачем.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем -3 в підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу заперечень проти позовних вимог, відповідно до положень ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, самостійно було замовлено ТОВ "Науково дослідна лабораторія судових експертиз" проведення будівельно-технічної експертизи з визначення здійснення і складу невід`ємних поліпшень.

За результатами проведення зазначеної експертизи судовим експертом складено висновок №9/21 від 25.05.2021, в якому встановлено, що будівельно-монтажні роботи по об`єкту "Капітальний ремонт нежитлової одноповерхової відокремленої будівлі, яка розташована за адресою: м. Харків, провулок Муромський, будинок, 37-б" є фактично виконаними в об`ємах визначених кошторисною документацією. Окрім того, судовим експертом встановлено, що згідно представленої для дослідження кошторисної документації та виконавчої документації, вартість об`єкта будівництва "Капітальний ремонт нежитлової одноповерхової відокремленої будівлі загальною площею 156,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, провулок Муромський, будинок, 37-б", становить -150 486, 00 грн. Виконані ремонтно- будівельні роботи, у т.ч. супутні та демонтажні роботи, являються невід`ємними поліпшеннями нерухомого майна, оскільки мають невід`ємний характер та спрямовані на покращення споживчих якостей орендованого майна, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості та заподіяння шкоди для об`єкта нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 101 ГПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Статтею 98 ГПК України встановлені вимоги до висновку експерта, а саме:

1. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

3. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

4. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

5. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

6. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

7. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Господарським судом встановлено, що висновок судового експерта Л.В.Гуменюк № 9/21 від 25.05.2021 відповідає вищенаведеним вимогам і не викликає сумніву у його правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Прокурором не заявлено клопотання про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення відповідача-3, з огляду на це висновок судового експерта приймається судом до розгляду і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 ГПК України.

А отже, проаналізувавши Висновок судового експерта № 9/21 від 25.05.2021 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи з визначення здійснення і складу невід`ємних поліпшень, суд дійшов висновку про його відповідність вищенаведеними вимогам та у суду не виникає сумнівів у його правильності, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта, висновки чіткі, логічні, послідовні, висновок містить вичерпні відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

За таких обставин складений за допомогою застосування спеціальних знань висновок судового експерта № 9/21 від 25.05.2021 є належним та допустимим доказом у справі і заслуговує на увагу господарського суду у якості доказу по справі у сукупності із іншими зібраними у справі доказами, що доводять здійснення відповідачем-3 поліпшень орендованого майна на суму більше ніж 25 відсотків ринкової вартості орендованого майна.

А відтак, не відповідають обставинам справи викладені в позові доводи прокурора щодо нездійснення третім відповідачем невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Приймаючи до уваги вказане, слід дійти висновку, що п. 2 і п.11 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 06.07.2016 № 283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" прийнято Харківською міською радою в межах своїх повноважень та відповідають Законам України "Про місцеве самоврядування України", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Програмі приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016 років, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 656/11.

В свою чергу, прокурором не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що п. 2 і п.11 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 06.07.2016 № 283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" прийнято з порушенням вимог законодавства України, з перевищенням компетенції та порушувало права інших осіб.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що твердження прокурора про невідповідність оспорюваного акту органу місцевого самоврядування вимогам чинного законодавства, що регулює порядок здійснення приватизації, є необґрунтованими.

Що стосується визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна.

Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державній реєстрації.

Договір включає: назву підприємства, його адресу; відомості про продавця та покупця; ціну продажу об`єкта на аукціоні, за конкурсом або розмір викупу; взаємні зобов`язання продавця і покупця; номери їх розрахункових рахунків; назви і адреси банківських установ; умови внесення платежів.

До договору включаються зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання.

Договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об`єкт приватизації.

У даному випадку, сторони уклали договір купівлі-продажу при їх вільному волевиявленні та вчинили дії, які свідчать про прийняття їх до виконання, тобто дії сторін спрямовані на реальне настання правових наслідків, а їх внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, тому посилання прокурора на те, що спірні правочини не відповідають ст. 203 ЦК України не підтверджені належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог п. 3.7. Постанови ВГСУ від 29.05.2013 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина перша статті 207 ГК України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Зазначене кореспондується з положеннями ст. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Проте, прокурором не наведено жодного належного, достовірного та достатнього доказу стосовно наявності вище значених намірів у сторін оскаржуваного правочину.

Судом встановлено, що п. 2 і п. 11 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 06.07.2016 № 283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" прийнято Харківською міською радою в межах своїх повноважень та не протирічить Законам України "Про місцеве самоврядування України", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Програмі приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2012-2016 років, а отже договір купівлі-продажу № 5496-В-С від 27.07.2017, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ПФ "ЕЛЕНА", у повній мірі відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

При цьому, прокурором жодними належними та допустимими доказами не доведено порушення спірним правочином інтересів держави і суспільства, його моральних засад, які були б співрозмірні із наслідком таких порушень, який прокурор просить застосувати, у вигляді визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним, а відтак і вилучення придбаного нерухомого майна у власника.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997р. ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950р., Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 24 червня 2003 року (заява № 44277/98) "Стретч проти Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії" встановив, що, оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції», тому визнання недійсним договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Отже, правовий висновок ЄСПЛ полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення майна в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

За змістом другого речення частини першої статті 1 Першою протоколу до Конвенції держава може втручатися в права суб`єктів власності і позбавити їх майна, але таке втручання не може суперечити інтересам суспільства і здійснюється лише на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання держави у власність має відповідати вимозі про наявність законної мети - інтересів суспільства.

Концепція майна в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном».

ЄСПЛ у рішенні від 2 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України» (заява № 61333/00) вказав, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, зокрема «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне виповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Пунктом 55- 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Україна - Тюмень проти України від 22.02.2008р. визначено, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (також рішення у справі Спорронґ та Льоннрот проти Швеції, від 23 вересня 1982 року, Sеrіеz А nо. 52, р. 26, § 69). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі Прессоз Компанія Нав`єра та інші проти Бельгії, від 20 листопада 1995 року, Sеrіеz А nо. 332, р. 23, § 38). Держава користується широкою свободою розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів з огляду на загальний інтерес для досягнення мети закону, про який йдеться. Проте, Суд не може не скористатися своїм повноваженням щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на мирне володіння його майном в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу (рішення у справі Звольски та Звольська проти Республіки Чехія, N 46129/99, § 69, ЕСНК. 2002-ІХ).

Отже, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ майнове право особи може бути припинено в разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

В той же час, прокурором не наведено наявності такого суспільного інтересу і потребі держави у спірному майні, який би дозволяв дійти висновку про наявність підстав у втручання у майнові права відповідача-3 як добросовісного набувача спірного нерухомого майна.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Стосовно заяви відповідачів про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу) ЦК України визначено як позовну давність (стаття 256 ЦК України).

За загальним правилом норми про позовну давність поширюються на всі цивільні правовідносини, у тому числі й на ті, що виникли з участю держави та її адміністративно- територіальних утворень як суб`єктів цивільних прав.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), перебіг якої, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України починаються від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах зазначеної особи іншою уповноваженою на це особою відлік позовної давності обчислюється однаково - з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У постанові від 20.06.2018 у справі №697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.

У постанові від 17.10.2018 у справі №362/44/17 Великою Палатою Верховного Суду вищенаведений висновок було конкретизовано та зазначено, що позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках:

1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави зa відсутності відповідною органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншою суб`єкта владних повноважень, до компетенції якою віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Крім того, відносини до правової позиції, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гц19), за результатами розгляду якої Велика Палата дійшла висновку, що з огляду на принцип непорушності права володіння майном початок перебігу позовної давності обчислюється з моменту, коли майно вибуло з власності власника. При цьому Суд зауважив, що строк позовної давності не підлягає поновленню у разі укладання надалі договору купівлі-продажу відповідного майна.

Аналогічна позиція зазначена і у рішеннях Європейського суду з прав людини (Semenov v Russіа, 17254/15, в п. 66, від 16.03.2021 року, Gavrilova v Russia, 2625/17, п. 82, від 16.03.2021).

Органи прокуратури України, становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим, здійснюють свої повноваження на підставі додержання Конституції України та чинних на території республіки законів, незалежно від будь-яких органів державної влади, посадових осіб, а також рішень громадських об`єднань чи їх органів (ч.1 ст.6 Закону України Про прокуратуру в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України Про прокуратуру" прокурори областей, міст Києва і Севастополя, районні, міжрайонні, міські та інші прирівняні до них прокурори, їх заступники мають право брати участь у засіданнях Рад відповідного рівня, їх виконавчих комітетів, інших органів місцевого самоврядування.

Згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 6 Регламенту Харківської міської ради 7 скликання, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 23.12.2015 № 20/15, персональні робочі місця в залі засідань передбачаються також для запрошених: голови обласної державної адміністрації та його заступників, голови обласної ради, представників правоохоронних органів м. Харкова, голів адміністрацій районів Харківської міської ради та ін.

Отже, представники органів прокуратури могли бути присутніми на засіданні Харківської міської ради, на якому приймалося оскаржуване рішення Харківської міської ради від 06.07.2016 № 283/16.

Крім того, оскаржуване рішення Харківської міської ради було оприлюднено на офіційному сайті Харківської міської радії.

Таким чином, прокурор, міг дізнатись про відповідні порушення, у межах встановленого законом строку позовної давності та вважається таким, то довідався або міг би довідатись про прийняття оскаржуваного рішення та порушення прав безпосередньо в день пленарного засіданні сесії Харківської міської ради - 06.07.2016.

В той же час, прокурор зазначає, що йому фактично стало відомо про порушення відповідачами законодавства про приватизацію лише після вилучення на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.02.2019 (справа 639/687/19) приватизаційної справи щодо приватизації нежитлових приміщень, розташованих за адресою м Харків, пров. Муромський, 37-Б в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000002 від 04.01.2017, при цьому, жодним чином не доводить та необгрунтовує власну об`єктивну неможливість дізнатися про виявлене порушення прав та інтересів громади м. Харкова раніше.

Так, змістом мотивувальної частини ухвали слідчого судді Макарова В.О. Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.02.2019 у справі №639/687/19 чітко визначено, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000002 від 04.01 2017 було встановлено, що продаж об`єктів нерухомого майна шляхом викупу орендарями має системний характер, при цьому громада міста Харкова недоотримує грошові кошти, які б мала можливість отримати у разі продажу об`єктів нерухомого майна через аукціон, тобто громаді наносяться збитки у вигляді упущеної вигоди, при цьому таке порушення було встановлено виключно в результаті слідчих дій з отримання старшим слідчим СВ Київського ВП ГУНП Харківській області в Управлінні комунального майна 09.08.2017 добровільного тимчасового доступу до документів та вилучення їх завірених копій, які подавались ТОВ «Український зодчій» для проведення зазначеної приватизації санкціоновані ухвалою слідчого судді Божко В.В. Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2017 у справі № 640/2676/17 в межах досудового розслідування порушеного кримінального провадження № 0000002 від 04.01.2017.

Тобто, прокурор міг дізнатися про порушення інтересів охоронюваних прав громади міста Харкова при продажі об`єктів нерухомого майна шляхом викупу орендарями, що полягало в недотриманні грошових коштів, які б громада мала можливість отримати у разі продажу об`єктів нерухомого майна через аукціон та нанесення збитків у вигляді упущеної вигоди, саме 09.08.2017, а не 06.02.2019, як вказує прокурор.

Водночас, прокурором не наведено жодного мотивування в частині того, що саме перешкоджало прокурору в період з 09.08.2017 до 06.02.2019 звернутися до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000002 від 04.01.2017, та в межах строку позовної давності отримати доступ до відповідних документів.

Однак, суд звертає увагу, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом відмовлено в позові з підстав необгрунтованості та недоведеності позовних вимог, заяви відповідачів про застосування позовної давності підлягають відхиленню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за прокуратурою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Прокуратура: Керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76).

Відповідач 1: Харківська міська рада (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ).

Відповідач 2: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, ).

Відповідач 3: Приватна фірма "Елена" (61085, м. Харків, пр. Жуковського, буд. 3, кв. 244, ).

Повне рішення складено "19" липня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1069/21