РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2021Справа № 910/6204/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В. розглянувши справу за позовом MG Klimatechnik GmbH (вул. Варер-Штрассе 133, 28309, Бремен, Німеччина, вул. Дарвіна, буд. 8, офіс 1А, м. Київ, 01024) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, містоКиїв, вулиця Назарівська, будинок 3) про стягнення 77 602,34 євро,

Представники сторін:

від позивача: Муляр Є.Г., Копусь А.А.,

від відповідача: не з`явились,

В С Т А Н О В И В:

16.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява MG Klimatechnik GmbH до Державного підприємства "Національна Атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 77 602,34 євро та передана 19.04.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання товару від 02.07.2019 № 53-123-01-19-05546 в частині своєчасної оплати отриманого товару на суму 75 418,42 євро., у зв`язку з чим позивачем також нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у сумі 2 183,92 євро.

Ухвалою суду від 21.04.2021 позовну заяву MG Klimatechnik GmbH залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

11.05.2021 до Господарського суду міста Києва від MG Klimatechnik GmbH надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 відкрито провадження у справі № 910/6204/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.06.2021.

02.06.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечував укладення між сторонами договору постачання товару від 02.07.2019 № 53-123-01-19-05546 та отримання на його виконання товару, проте зазначив, що порушення строку оплати є наслідком настання кризової економічної ситуації як у ДП «НАЕК «Енергоатом», так і на ринку електроенергетики України в цілому, в наслідок введення нової моделі енергетичного ринку у червні 2019 року, яку не можливо було передбачити. Просив прийняти до уваги, що відповідач не ухиляється від сплати суми основної заборгованості та вживає всіх можливих заходів для цього, тоді як в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним договором. Також зазначав, що позивач здійснив поставку за договором з простроченням. З приводу стягнення штрафних санкцій за прострочення Господарським судом Миколаївської області відкрито провадження у справі № 915/1442/20.

10.06.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначав, що відповідач не заперечує факту здійснення поставки продукції та виникнення зобов`язання її оплатити, тобто визнає позовні вимоги MG Klimatechnik GmbH в цій частині в повному обсязі. Відповідач акцентує увагу на кризову економічну ситуацію ринку електроенергетики, однак не надає жодних відомостей про свій фінансовий стан взагалі, зокрема про наявність коштів на банківських рахунках. Таким чином, посилання відповідача на критичність свого фінансового становища, що зумовлює неможливість вчасного виконання зобов`язань за договором, є недоведеним. Відкриття провадження Господарським судом Миколаївської області у справі № 915/1442/20 жодним чином не впливає на зобов`язання відповідача щодо оплати основного боргу та 3% річних. Крім того, вину постачальника за таке прострочення не доведено. Позивач 02.06.2021 звертався до відповідача з листом-пропозицією вих.. № 6204, в якому повідомив, що ним розглядається можливість скористатися своїм правом, передбаченим ст. 191 ГПК України та відмовитися від позовних вимог в частині стягнення суми 3% річних у разі, якщо позивач сплатить суму основної заборгованості за договором. Однак цей лист залишено без відповіді.

Представник відповідача у судове засідання 17.06.2021 не прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні постановлено ухвалу від 17.06.2021, яка занесена до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 08.07.2021 о 11:20 год.

Представником відповідача 05.07.2021 через електронну пошту суду було надіслано заяву про участь у судовому засіданні 08.07.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі EasyCon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у задоволенні заяви Державного підприємства "Національна Атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

08.07.2021 представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами.

У судове засідання 08.07.2021 з`явилися представники позивача, надали пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 08.07.2021 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.07.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

02.07.2019 між MG Klimatechnik GmbH (Німеччина) (далі - позивач, постачальник) та Державним підприємством "Національна Атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач, покупець) укладено договір на постачання товару № 53-123-01-19-05546 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CRV 42950000-0 по ДК 021:2015 - Частини універсальних машин (ЗІП до СКО Тапроrre) (товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (додаток до договору №1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення - не раніше 2018 року.

Договір був укладений за результатами проведення процедури відкритих торгів, здійсненої відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі».

Місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість товару є твердою та складає 75 418,42 Євро.

За даним договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації №1 (додаток до договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2 договору).

Пункт 3.2 договору передбачає перелік документів, які мають бути надані покупцю разом з продукцією під час її постачання.

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 5.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС».

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою. Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 договору, та закінчується 31.12.2020. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього договору, та виконання діючих зобов`язань (п.п. 12.1-12.3 договору).

Також сторони підписали специфікацію №1, в якій погодили найменування товару, креслення, технічні характеристики, кількість та ціну товару, виробника. Загальна вартість товару становить 75 418,42 євро.

Позивач виконав свої зобов`язання щодо здійснення постачання продукції в повному обсязі 19.02.2020 на суму 75 418,42 євро, що підтверджується відповідним інвойсом від 22.11.2019 №DPNAEK-2/2019 (додаток №9) та CMR R24197 ME з відмітками митниці.

Матеріали справи містять претензію позивача №14 від 29.01.2021 з вимогою до відповідача виконати свої зобов`язання у місячний строк з дня отримання претензії та сплатити заборгованість у розмірі 75 418,42 євро.

Також матеріали справи містять відповідь відповідача на претензію позивача за № 07/4460/100 від 11.03.2021, в якій він фактично визнав заборгованість за договором на постачання товару № 53-123-01-19-05546 від 02.07.2019, проте зазначав, що у зв`язку із значним зростанням простроченої заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК «Енергоатом», суттєвим зменшенням обсягу відпуску електроенергії, виникла фінансова криза неплатежів. Враховуючи вищевикладене, просив позивача розглянути можливість перенесення термінів виконання договірних зобов`язань в частині сплати по договору за раніше поставлені ТМЦ, на максимально можливі терміни.

Також матеріали справи містять претензію позивача №1/KMLF/23/2021 від 08.04.2021 про стягнення суми основного боргу та 3% річних за порушення строків оплати за договором постачання товару № 53-123-01-19-05546 від 02.07.2019.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Листом-пропозицією № 6204 від 02.06.2021 позивач повідомив відповідача, що в конкретному спорі він розглядає можливість скористатися своїм правом, передбаченим ст. 191 ГПК України, та відмовитися від позову в частині стягнення суми 3% річних у разі, якщо відповідач добровільно погасить основну заборгованість у розмірі 75 418,42 євро до моменту проведення призначеного підготовчого засідання у цій справі.

Відповіді на вказаний лист-пропозицію матеріали справи не містять.

З огляду на вказане, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 75 418,42 євро та суму 3% річних у розмірі 2 183,92 євро, а також судовий збір у розмірі 1 164,04 євро.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання щодо здійснення постачання продукції в повному обсязі 19.02.2020 на суму 75 418,42 євро, що підтверджується відповідним інвойсом від 22.11.2019 №DPNAEK-2/2019 (додаток №9) та CMR R24197 ME з відмітками митниці.

Будь-яких заперечень з боку відповідача щодо невідповідності поставленого товару матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять претензію позивача №14 від 29.01.2021 з вимогою до відповідача виконати свої зобов`язання у місячний строк з дня отримання претензії та сплатити заборгованість у розмірі 75 418,42 євро.

Також матеріали справи містять відповідь відповідача на претензію позивача за № 07/4460/100 від 11.03.2021, в якій він фактично визнав заборгованість за договором на постачання товару № 53-123-01-19-05546 від 02.07.2019, проте зазначав, що у зв`язку із значним зростанням простроченої заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК «Енергоатом», суттєвим зменшенням обсягу відпуску електроенергії, виникла фінансова криза неплатежів. Враховуючи вищевикладене, просив позивача розглянути можливість перенесення термінів виконання договірних зобов`язань в частині сплати по договору за раніше поставлені ТМЦ, на максимально можливі терміни.

Також матеріали справи містять претензію позивача №1/KMLF/23/2021 від 08.04.2021 про стягнення суми основного боргу та 3% річних за порушення строків оплати за договором постачання товару № 53-123-01-19-05546 від 02.07.2019.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Листом-пропозицією № 6204 від 02.06.2021 позивач повідомив відповідача, що в конкретному спорі він розглядає можливість скористатися своїм правом, передбаченим ст. 191 ГПК України, та відмовитися від позову в частині стягнення суми 3% річних у разі, якщо відповідач добровільно погасить основну заборгованість у розмірі 75 418,42 євро до моменту проведення призначеного підготовчого засідання у цій справі.

Відповіді на вказаний лист-пропозицію матеріали справи не містять.

Вказані обставини свідчать, що позивач вживав заходи з метою позасудового вирішення спору, проте відповідач суму заборгованості не сплатив.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2 Договору сторони погодили, що за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації №1 (Додаток до Договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 Договору.

Пункт 3.2 договору передбачає перелік документів, які мають бути надані покупцю разом з продукцією під час її постачання.

Згідно з п. 5.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС».

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

При цьому, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у своєму відзиві визнало наявність у нього заборгованості перед MG Klimatechnik GmbH за договором постачання товару № 53-123-01-19-05546 від 02.07.2019 у розмірі 75 418,42 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки у суду відсутні підстави вважати недостовірними обставини, які визнаються учасниками справи, то такі обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт поставки товару та отримання його відповідачем, а також факт порушення відповідачем строків проведення оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 75 418,42 євро в якості оплати за поставлений товар.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по оплаті на користь позивача 75 418,42 євро поставленого ним товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність вимоги MG Klimatechnik GmbH про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованості з оплати поставленого за договором товару у розмірі 75 418,42 євро.

Крім того, позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 183,92 євро за період з 25.04.2020 по 12.04.2021.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по оплаті поставленого товару не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки позивача в частині стягнення 3% річних, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що порушення строку оплати є наслідком настання кризової економічної ситуації як у ДП «НАЕК «Енергоатом», так і на ринку електроенергетики України в цілому, в наслідок введення нової моделі енергетичного ринку у червні 2019 року, яку не можливо було передбачити. Просив прийняти до уваги, що відповідач не ухиляється від сплати суми основної заборгованості та вживає всіх можливих заходів для цього, тоді як в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним договором.

Суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є обставинами, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки, по-перше, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Принципи підприємницької діяльності визначено ст. 44 Господарського кодексу України, а саме: підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тотожні приписи містяться в ст. 617 Цивільного кодексу України.

Відповідач акцентує увагу на кризову економічну ситуацію ринку електроенергетики, однак не надає жодних відомостей про свій фінансовий стан взагалі, зокрема про наявність коштів на банківських рахунках.

Таким чином, посилання відповідача на критичність свого фінансового становища, що зумовлює неможливість вчасного виконання зобов`язань за договором, є недоведеним.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, містоКиїв, вулиця Назарівська, будинок 3, код 24584661) на користь MG Klimatechnik GmbH (вул. Варер-Штрассе 133, 28309, Бремен, Німеччина, (Vahrer Strasse 133, 28309, Bremen, Deutschland, номер в торговому реєстрі: HRB 29835 HB, податковий номер: 60 122 14292)) суму основного боргу у розмірі 75 418,42 євро, 3% річних у розмірі 2 183,92 євро на банківські реквізити: IBAN НОМЕР_1 ; BIC/SWIFT: GREBDEH1; Grenke Bank AG; Neuer Markt 2, 766532 Baden-Baden, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 164,04 євро.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2021

Суддя В.О.Демидов