ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Справа № 915/476/21

м.Миколаїв

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого

підприємства «Навігатор Л»,

01133, м.Київ, бульв. Лесі Українки, 7б, а/с51, ідентифікаційний код 23167033

e-mail: .

до відповідача: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом»

(01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3)

в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» Державного підприємства

«Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, e-mail: ().

Суддя Ткаченко О.В.

Секретар судового засідання Сулейманова С.М.

Представники:

від позивача: Омельчук С.В., за ордером,

від відповідача: Берестовенко О.М., за довіреністю,

СУТЬ СПОРУ: стягнення заборгованості за договором №53-123-01-20-06359 від 24.04.2020р. на постачання товару у розмірі 595099,13 грн., з яких: 500000,0 грн. основного боргу, 16315,05 грн. 3% річних, 43784,08 грн. втрат від інфляції, 35000,0 грн. штрафу, -

12.04.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Навігатор Л» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою вих. № А20-082 від 06.04.2021р. про стягнення заборгованості за договором №53-123-01-20-06359 від 24.04.2020р. на постачання товару у розмірі 595099,13 грн., з яких: 500000,0 грн. основного боргу, 16315,05 грн. 3% річних, 43784,08 грн. втрат від інфляції, 35000,0 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 14.04.2021р. було прийнято позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «Навігатор Л», відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18.05.2021р.

05.05.2021р. від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає про невірне нарахування позивачем розміру трьох відсотків річних, надає власний контррозрахунок 3% річних на загальну суму 16034,69 грн., а також заперечує проти стягнення 7% штрафу, зазначаючи про те, що такий штраф нараховується лише за невиконання грошового зобов`язання.

01.06.2021р. від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача загальну суму у розмірі 60099,13 грн., з яких: 16315,05 грн. - 3% річних та 43784,08 грн. а також суму судового збору в розмірі 901,49 грн.

Також 01.06.2021р. від позивача до суду надійшло клопотання про повернення судового збору в сумі 8025,0 грн.

Відповідно до норм ч.2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2021р. було прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 13.07.2021р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням зменшення, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача наполягає в судовому заданні на частковому задоволенні позову з урахуванням здійсненого перерахунку 3% річних.

У судовому засіданні 13.07.2021р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд, -

встановив:

24 квітня 2020 року за №53-123-01-20-06359 між державним підприємством національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі заступника генерального директора відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС», як покупцем, та товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Навігатор Л», як постачальником, був укладений договір на постачання товару, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а останній зобов`язався прийняти та сплатити товар код CPV 31160000-5 по ДК 021:2015 - частини електродвигунів, генераторів і трансформаторів (кільце ущільнююче), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1, що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2019 року (п.1.1 договору).

Відповідно до умов п. 2.1 договору, загальна вартість товару є твердою та складає 1500000,0 грн. з ПДВ.

Умовами п. 2.2 договору його учасники узгодили, що за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації №1 (додаток №1 до договору) та виконання постачальником умов п.п.3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно УКТ ЗЕД по-позиційно (для платників ПДВ); електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; документ, який підтверджує якість товару (оригінал).

Відповідно до п.5.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС».

Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою та діє до 31.12.2021р. (п.п.12.1, 12.2 договору).

Відповідно до специфікації №1 учасники договору узгодили види, технічні характеристики, кількість та вартість поставляємого товару (а.с.24).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (кільце ущільнююче НКБ269-00.00.000-1СБ та кільце ущільнююче нКб269-00.00.000СБ) на загальну суму 1500000,0 грн., що підтверджується наданою суду копією видаткової накладної (а.с. 25).

Відповідач, в порушення умов договору, за поставлений товар розрахувався частинами з порушенням строків на оплату, а саме, 05.10.2020р. було сплачено 500000,0 грн., 01.12.2020р. було сплачено 500000,0гн., та 13.04.2021р. було сплачено 500000,0 грн., про що свідчать надані позивачем суду копії відповідних платіжних доручень (а.с. 31, 32, 83).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За нормами статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати в тому числі з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, а також статті 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на дату розгляду справи, відповідач сплатив залишок суми основного боргу в розмірі 500000,0 грн., тому позивач, користуючись своїм правом відповідно до норм ст. 46 ГПК України зменшив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та таке зменшення прийнято судом.

Окрім суми основного боргу, позивач в силу приписів ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у загальній сумі 16315,05 грн. та інфляційні втрати у загальній сумі 43784,08 грн.

Відповідач не згоден з розрахунком 3% річних та вважає, що позивачем невірно здійснений такий розрахунок, а саме - з 12.08.2020р. без урахування того, що ця дата є фактично останнім днем виконання зобов`язань відповідно до мов п.2.2 договору та прострочення почалось з 13.08.2020р. Окрім цього, відповідач у контррозрахунку здійснив перерахунок сум відсотків річних з урахуванням виключення з періоду прострочення днів часткової оплати - 05.10.2020р. та 01.12.2020р.

Позивачем наданий контррозрахунок відповідача не спростовано.

Перевіривши наданий відповідачем контррозрахунок 3% річних суд встановив, що він виконаний арифметично вірно.

За наслідком перерахунку визначений розмір 3% річних з урахуванням строків оплати у загальній сумі 16034,69 грн., які і підлягають стягненню.

Заперечень у відповідача стосовно нарахованих позивачем втрат від інфляції немає.

Суд перевірки надані позивачем розрахунки та встановив, що вони є обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню.

Окрім відсотків річних та втрат від інфляції позивач у позовній заяві нарахував та просив суд стягнути з відповідача 7% штрафу в сумі 35000,0 грн., однак заявою від 31.05.2021р. (вх.№8370/21) позивач відмовився від позовних вимог в цій частині, відмова прийнята судом, тому заперечення відповідача щодо правомірності нарахування штрафу судом не розглядаються.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги з урахування зменшення задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Южно-Українська атомна електрична станція» (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3, адреса відокремленого підрозділу: 55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «Навігатор Л», (01133, м.Київ, бульв. Лесі Українки, 7б, а/с51, ідентифікаційний код 23167033) 16034,69 грн. - 3% річних, 43784,08 грн. інфляційних нарахувань та 897,25 грн. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.07.2021р.

Суддя О.В. Ткаченко