РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2021Справа № 910/5831/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство"

про відшкодування шкоди в розмірі 290 110,75 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне Логістичне Партнерство" про відшкодування шкоди в розмірі 290 110,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

06.05.2021 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків у позовній заяві з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачам 1,2 строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзивів.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем-1 20.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №010, відповідачем-2 - 18.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №018.

04.06.2021 на адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив, у якому відповідач-2 заперечує проти позову та просить суд залучити ТОВ «Назарет Транс» у якості третьої особи на стороні відповідача-2 як безпосереднього перевізника вантажу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Отже, з положень ст. 50 Господарського процесуального кодексу України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є та обставина, що рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї із сторін. Така особа має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Тобто, норми інституту третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору покликані захистити права та охоронювані законом інтереси осіб, які не є учасниками спірних матеріальних правовідносин, але знаходяться із однією зі сторін процесу у таких відносинах і які можуть змінитись у результаті винесеного рішення.

Однак, зі змісту відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" судом не встановлено обставин, з якими процесуальний закон пов`язує залучення третьої особи, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та відмовляє в його задоволенні.

09.06.2021 на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив.

14.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів 1,2.

18.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення доказів для вирішення питання про судові витрати.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

08.02.2017 між ПП «Бізон - Тех. 2006» (далі - позивач, замовник) та ТОВ «Аграрне Логістичне партнерство» (далі - відповідач-2, експедитор) укладено договір №01/0702 на надання транспортно - експедиційних послуг щодо перевезення вантажів по території України та міжнародному сполучення (далі - Договір експедиційних послуг).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору експедиційних послуг експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення/організацію перевезення вантажу замовника автомобільним транспортом як на території України та і за її межами, згідно умов заявки (додаток №1 до цього Договору), яка надається на умовах п.1.2. цього Договору (далі по тексту - заявка), та видає його особі, уповноваженій замовником на одержання вантажу, а також надає інші, пов`язані з цим послуги, що передбачені умовами цього Договору/заявки.

Заявка надається замовником експедитору за допомогою електронного, телефонного, факсимільного або іншого засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

29.07.2019 між ТОВ «Аграрне Логістичне партнерство» та ТОВ «Назарет Транс» укладено договір перевезення вантажів по території України.

Відповідно до Заявки №23/03 від 23.03.2020 до Договору перевезення 01/0702 від 08.02.2017 замовник та виконавець домовились про перевезення вантажу. Дана заявка підписана та скріплена печатками замовника та виконавця (експедитора).

Відповідно до товарно - транспортної накладної №31493 від 23.03.2020 вантаж наданий для перевезення у стані, що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів одна тисяча шістсот п`ятнадцять цілих 000 тисячних, масою брутто п`ятнадцять тон 620 кг, отримав водій/експедитор ОСОБА_1 . Автомобільний перевізник - ТОВ «Аграрне Логістичне партнерство», вантажовідправник, вантажоодержувач - ПП «Бізон - Тех 2006».

23.03.2020 водій транспортного засобу «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 , ОСОБА_1 під час зупинки на ночівлю по маршруту слідування (орієнтовано в м. Олександрія Кіровоградської області) виявив сліди проникнення в даний транспортний засіб та крадіжку частину вантажу. По даній події поліцією відкрито кримінальне провадження №0000633.

При прибутті на склад в село Орловщина Новомосковського району, Кіровоградської області в присутності аварійного комісара було проведено вивантаження та перерахунок фактичної кількості вантажу. Нестача склала: насіння соняшнику ЛГ 5582 - 70 мішків, насіння соняшнику ЛГ 59580 Круїзер - 10 мішків про що складено акт від 24.03.2020, який підписаний водієм/експедитором ОСОБА_1 та відповідальною особою вантажоодержувача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

21.12.2019 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та Приватним підприємством «Бізон-тех 2006» укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів №016/19-В/Ц7, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечить закону, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням вантажем під час його транспортування та проміжного зберігання у складі.

24.03.2020 на адресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подано заяву ПП «Бізон - Тех 2006» про настання страхового випадку.

18.06.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» складено страховий акт №009.01310620-1 за договором добровільного страхування вантажів №016/19-ВЦ7 від 21.12.2019, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 290 110,75 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до платіжного доручення №31959781 від 22.06.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ПП «Бізон-Тех 2006» страхову виплату у розмірі 290 110,75 грн.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 по справі №910/3165/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №910/2603/17).

Відповідно до п. 5.1.9. Генерального договору добровільного страхування вантажів №016/19-В/Ц7 від 21.12.2019 Страховик має право висунути (у межах фактично сплаченої Страхувальнику суми страхового відшкодування) позов до осіб, винних у страховому випадку (якщо такі є), з метою отримання від них компенсації за заподіяні збитки (право регресного позову).

Таким чином, оскільки, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ПП «Бізон-Тех 2006» страхову виплату у розмірі 290 110,75 грн., на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України в порядку суброгації 15.07.2020 (отримана 20.07.2020) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" з претензією про відшкодування суми страхового відшкодування у розмір 290 110,75 грн.

Листом №592 від 05.11.2020 ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" відмовило ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у відшкодуванні суми страхового відшкодування у розмір 290 110,75 грн.

Заперечуючи проти позову відповідачі 1,2 зазначають, що, оскільки, фактично перевізником вантажу було ТОВ «Назарет Транс», втрата вантажу відбулася водієм перевізника ОСОБА_1 , тому саме до них має бути поданий позов.

Суд не погоджується із запереченнями відповідачів проти позову, виходячи з такого.

Відповідно до п. 5.1. - 5.3. Договору №01/0702 від 08.02.2017 за невиконання або неналежне виконання прав та обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та його положень, сторона яка порушила умови договору повинна в найкоротший строк усунути такі порушення, а вразі неможливості їх усунення і в результаті чого виникли матеріальні збитки здійснити їх відшкодування.

Експедитор несе відповідальність за своєчасність доставки вантажу у цілісному та збереженому стані та у відповідності до умов цього Договору.

Експедитор несе повну матеріальність за вантаж з моменту його отримання до моменту передачі вантажу вантажоотримувачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 932 ЦК України у разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Відповідно до ст. 934 ЦК України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до п. 1.5. Договору для виконання умов цього Договору експедитору надається право укладати договори з третіми особами (виконавцями). За дії виконавців, експедитор несе відповідальність як за свої власні.

У разі втрати, пошкодження або псування вантажу експедитор оплачує замовнику повну суму нестачі або фактичну вартість пошкодженого, зіпсованого вантажу.

Таким чином, посилання відповідачів 1,2 на той факт, що фактично втрата вантажу відбулася з вини перевізника - ТОВ «Назарет Транс» суперечить нормам закону та умовам Договору №01/0702 від 08.02.2017.

Виходячи з наведених норм, замовник перевезення мав право на повне відшкодування нанесених йому збитків у результаті втрати частини вантажу під час здійснення перевезення саме за рахунок ТОВ "Аграрне Логістичне Партнерство".

Разом з тим, відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що 26.04.2019 між ПрАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна" та ТОВ "Аграрне Логістичне Партнерство" укладено договір добровільного страхування відповідальності експедитора №711001 - 2204-0000004, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України та пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної Страхувальником життю, здоров`ю, працездатності, майну Потерпілих третіх осіб, включаючи власників вантажу та багажу (вантажобагажу), під час експлуатації наземного транспортного засобу та здійснення транспортного експедирування вантажу.

Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про страхування » франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п.п. 5.5.1. п. 5.4. договору добровільного страхування відповідальності експедитора №711001 - 2204-0000004 від 26.04.2019 безумовна франшиза по кожному страховому випадку становить 100 000,00 грн.

Таким чином, на момент настання страхової події - часткової втрати вантажу, відповідальність ТОВ "Аграрне Логістичне Партнерство" за збереження вантажу була застрахована у ПрАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна".

Виходячи з положень статті 1194 Цивільного кодексу України експедитор як страхувальник несе цивільну відповідальність за завдану ним шкоду у зв`язку з викраденням переданого йому для перевезення вантажу в межах різниці між фактичним розміром завданої шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, так як уклавши договір страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, як наслідок, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 190 110,75 (290 110,75 грн. (сума збитків) - 100 000,00 грн. (франшиза) з ПрАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна" та 100 000,00 грн з ТОВ "Аграрне Логістичне Партнерство" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, разом з позовною заявою ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подало клопотання про поновлення строку позовної давності, оскільки, відповідно до ст. 925 ЦК України для спорів, що виникають з договорів перевезення заст. Осовується спеціальна позовна давність тривалістю в 1 рік.

Позовна давність - це встановлений законом строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг загальної або спеціальної позовної давності починається з дня виникнення права на позов. За загальним правилом, воно виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

У цивільному праві застосовують два види строків позовної давності: а) загальні; б) спеціальні.

Загальні строки позовної давності поширюються на всі цивільні правовідносини. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки укладений між сторонами даної справи договір є договором про надання послуг транспортного експедирування, то на ці правовідносини поширюються загальні строки позовної давності тривалістю у три роки.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не було пропущено строків позовної давності при зверненні до суду, тому клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на судовий збір у розмірі 2 851,66 грн підлягає стягненню з ПрАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна", 1500,00 грн - з ТОВ "Аграрне Логістичне Партнерство".

Відповідно до ч.1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

11.01.2019 року між адвокатом Даниловим Анатолієм Григоровичем та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено договір про надання правової допомоги №110119.

Відповідно до п.1.1, 3.1.,4.1. Договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Довіритель зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

За правову допомогу, передбачену в. п.п. 1.2. Договору Довіритель сплачує Адвокату винагороду в розмірі визначеною додатком №1 до цього Договору.

Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги , а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

Відповідно до Акту виконаних робіт №910/5831/21 від 09.06.2021 до Договору про надання правової допомоги №110119 від 11.01.2019 (Додаток №1 до Договору №110119) адвокат надав, а Довіритель прийняв юридичні послуги (правову допомогу).

Вартість однієї години роботи адвоката - 1000 грн.

Всього напрацьовано адвокатом - 10 годин.

Вартість послуг Адвоката за цим Актом та відповідно до розрахунку складає: 10 000,00 грн.

Сторони претензій дона до одної не мають.

Відповідно до рахунку №910/5831/21-г від 09.06.2021, вартість наданих послуг з надання правової допомоги становить 10 000,00 грн.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом. Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

До матеріалів справи долучено копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №462 від 02.02.2004 року на ім`я Данилова Анатолія Григоровича , копію посвідчення адвоката України та копію ордеру серія ЗП №70258 від 11.01.2019.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до абз. 3 п. 6.5. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду №922/445/19 від 03.10.2019 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

В той же час, відповідно до платіжного доручення №31727345 від 10.06.2021 ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" сплатило на користь Данилова Анатолія Григоровича кошти у сумі 10 000,00 грн, призначення платежу: оплата за надання правової допомоги у справі №910/5831/21-г згідно рах. №910/5831/21-г від 09.06.2021.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку позовної заяви, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

Відповідно до ч. 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на витрати на правовому допомогу у розмірі 6 553,00 грн підлягають стягненню з ПрАТ "Страхова Компанія "Євроінс Україна", 3 447,00 грн - з ТОВ "Аграрне Логістичне Партнерство".

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 102, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ) страхове відшкодування в розмірі 190 110 (сто дев`яносто тисяч сто десять) грн. 75 коп., судовий збір в розмірі 2 851 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят один) грн. 66 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 553 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" (02092, місто Київ, ВУЛИЦЯ О.ДОВБУША, будинок 37, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ) страхове відшкодування в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 447 (три тисячі чотириста сорок сім) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.М. Мудрий