Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" липня 2021 р. м. Рівне Справа №918/420/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія"

про визнання банкрутом

В судовому засіданні приймали участь:

від заявника: Мельничук Р.М., Мориконь А.В.;

від боржника: Дуплика П.Г.;

від кредиторів: Величко О.М., Шеремета В.О.;

від ліквідатора: Дуплика П.Г..

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Рівненської області від 23.11.2020 року припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) арбітражного керуючого Дуплики Павла Георгійовича. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича.

23.11.2020 року оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) банкрутом.

Супровідним листом №918/420/16/193/21 від 17 лютого 2021 р. на виконання листа Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2021р. № 01-22/918/420/16/1010/21 матеріали справи №918/420/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" про визнання банкрутом та касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 року направлено до Касаційного господарського суду Верховного суду.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.02.2021 року відкладено вирішення питання про прийняття або повернення заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 478299,62 грн. до повернення матеріалів справи №918/420/16 до господарського суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.03.2021 року відкладено розгляд заяви Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 4082,40 грн. до повернення матеріалів справи №918/420/16 до господарського суду Рівненської області.

01.06.2021 року матеріали справи №918/420/16 повернулись до господарського суду Рівненської області з Верховного Суду.

22.02.2021 року до Господарського суду надійшла заява Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 478299,62 грн.

Ухвалою господарського суд Рівненської області від 22.06.2021 року заяву Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 478299,62 грн. прийнято до розгляду. Розгляд справи (заяви Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 4082,40 грн., Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 478299,62 грн., призначено у судовому засіданні на "13" липня 2021 року.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення господарського суду від ліквідатора Дуплики П.Г. надійшов звіт про результати розгляду грошових вимог, в якому ліквідатор визнає поточні кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області у сумі 478299,62 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. у наступній черговості:

- судовий збір в сумі 4 540,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів;

- основний платіж 445668,22 грн.- 3 черга задоволення;

- штрафні санкції 3829,57 грн. - 6 черга задоволення;

- пеня 28801,83 грн. - 6 черга задоволення.

Поточні кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області у сумі 4082,40 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. у наступній черговості:

- судовий збір в сумі 4 540,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів;

- страхові кошти у сумі 4082,40 грн.- 2 черга задоволення.

В судове засідання 13.07.2021 року представник Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області не з"явився. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

В судовому засіданні ліквідатор боржника поточні грошові вимоги кредиторів Головного управління ДПС у Рівненській області у сумі 478299,62 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. та Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області у сумі 4082,40 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. визнав повнстю, з підстав, зазначених у поданому звіті про результати розгляду грошових вимог.

Представник Головного управління ДПС у Рівненській області підтримала заявлені грошові вимоги до боржника у сумі 478299,62 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. у повному обсязі.

Інші представники кредиторів не заперечували проти задоволення поточних грошових вимог вказаних кредиторів.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

23.11.2020 року оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська,115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ) банкрутом.

Судом встановлено, що з поточними грошовими вимогами до боржника звернулось Головне управління ДПС у Рівненській області у сумі 478299,62 грн., з яких: основний платіж 445668,22 грн., штрафні санкції 3829,57 грн., пеня 28801,83 грн., та судовий збір у сумі 4540,00 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами судового засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена ст. 64 даного Кодексу.

Відтак, розглянувши заяву кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області з вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія", а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулось із заявою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" з грошовими вимогами у сумі 478299,62 грн.. Станом на 01.01.2021 року загальна сума новоствореної заборгованості по податках та зборах боржника Товариства з обмеженою відповідальністю " Українська теплоізоляційна компанія " складає 478299,62 грн., з -яких 445668,22 грн. - основний платіж, 3829,57 грн. - штрафні санкції, 28801,83 грн. - пеня.

Вказана заборгованість складається з:

1)земельного податку з юридичних осіб (код 18010500) в розмірі 185578,27 грн., що виник на підставі самостійного нарахування платником основного платежу на суму 153346,68грн. по податковій декларації платника № від 19.02.20Іброку;

штрафні санкції на суму 3429,76грн. по податковому повідомленні - рішенні 00 від 21.04.2016 року; пені на суму 28801,83грн.

2)податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код 18010400) в розмірі 7673,75 грн., що виник на підставі самостійного нарахування платником основного платежу по податковій декларації платника № від 18.06.2016 року по терміну сплати 29.07.2016 року № від 20.02.2017року.

3)податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код .4010100) в розмірі 229,81 грн., що виник на підставі податкового повідомлення - рішення № від 02.12.2018року.

4)рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення (код 13030100) в розмірі 170 грн., що виник на підставі податкового повідомлення - рішення № від 05.10.2018року.

5)єдиний внесок нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами цпх, допомозі по тимчасовій непрацездатності (7101000) в сумі 284647,79грн., що виник на підставі самостійного нарахування платником основного платежу по податкових деклараціях платника.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, боржнику надсилалась податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи

Згідно пунктом 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Згідно абз. 5 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до грошових зобов`язань відносяться, зокрема, зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

Відтак, грошові вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області за податковим боргом в сумі 478299,62 грн., який не забезпечений майном боржника, підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, зазначені вимоги визнаються судом в повному обсязі відповідно до ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства.

Судом встановлено, що з поточними грошовими вимогами до боржника звернулось Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області у сумі 4082,40 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами судового засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена ст. 64 даного Кодексу.

Відтак, розглянувши заяву кредитора Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області з вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія", а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області звернулось із заявою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" з грошовими вимогами у сумі 4082,40 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн.. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 року у справі № 817/1728/17 задоволено позов управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області (далі - Управління, Кредитор) про стягнення страхових коштів в сумі 4082,40 грн. з товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія».

06.01.2018 року Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі. Постановою державного виконавця Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби від 07.03.2018 року відкрито виконавче провадження № 55952113 про стягнення з Боржника коштів в сумі 4082,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.06.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія».

У зв`язку з порушенням справи про банкрутство, державним виконавцем 16.03.2018 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства 23.11.2020 року на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія». Ліквідатором Боржника зазначено арбітражного керуючого Дуплику П.Г.

Згідно ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

За нормами п. 2 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кредиторські вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України задовольняються у другу чергу.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.199 № 1105-ІУ (далі - Закон № 1105) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відтак, грошові вимоги Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області у сумі 4082,40 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн., підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, зазначені вимоги визнаються судом в повному обсязі відповідно до ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 2, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати поточні грошові вимоги кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області у сумі 478299,62 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. у наступній черговості:

- судовий збір в сумі 4 540,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів;

- основний платіж 445668,22 грн.- 3 черга задоволення;

- штрафні санкції 3829,57 грн. - 6 черга задоволення;

- пеня 28801,83 грн. - 6 черга задоволення.

2. Визнати поточні грошові вимоги Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Рівненській області у сумі 4082,40 грн. та судовий збір у сумі 4540,00 грн. у наступній черговості:

- судовий збір в сумі 4 540,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів;

- страхові кошти у сумі 4082,40 грн.- 2 черга задоволення.

3. Зобов`язати ліквідатора протягом 10 днів з дня винесення даної ухвали внести визнані вимоги до реєстру вимог кредиторів, письмово повідомити кредиторів та боржника з даним реєстром вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.07.2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.