ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Справа№ 910/133/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Денисенко В.М.

відповідача - Голубєва О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Транс Логістик"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 р. (повне рішення складено 28.04.2021 р.)

у справі № 910/133/21 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 1199080,95 грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Приватне підприємство "Транс Логістик" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 1199080,95 грн, з яких: 979284,32 грн - збитки, заподіяні пошкодженням транспортного засобу "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 12600,00 грн - вартість евакуації автомобіля "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 6000,00 грн - вартість товарознавчої експертизи; 201196,63 грн - вартість відновлювального ремонту напівпричепа "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що відповідач безпідставно не виконав взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 р., оскільки відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, чим порушив права останнього.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.03.2021 р. у цій справі відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне підприємство "Транс Логістик" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що в період дії укладеного договору страхування відповідач жодного разу не звернувся до позивача з вимогою надати транспортний засіб для огляду, тому твердження відповідача про ненадання позивачем автомобіля "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , для огляду є безпідставними та не підтвердженими належними доказами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Транс Логістик" у справі № 910/133/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/133/21 та призначено її до розгляду на 29.06.2021 р.

У судовому засіданні 29.06.2021 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

16.07.2019 р. між Приватним підприємством "Транс Логістик" та Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 (далі - договір).

Договір укладений на умовах "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених головою правління акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" 31.03.2009 р. та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 р. за реєстраційним № 0690302, зі змінами та доповненнями, що зареєстровані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за реєстраційним № 0613106 від 16.04.2013 р. (далі - Правила страхування) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним у частині І договору наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ), та стаціонарно встановленим на ньому обладнанням (надалі - ДО). Страхувальником за договором є Приватне підприємство "Транс Логістик", а страховиком - Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія".

У п. 10 частини І договору сторони передбачили, що строк дії договору розпочинається з 00.00 год. 18.07.2019 р. (закінчується о 24.00 год. 17.07.2020 р.).

Частина І договору містить умову про те, що застраховані транспортні засоби визначаються у додатку 21 до договору від 20.12.2019 р.

Вбачається, що транспортний засіб (автомобіль) "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортний засіб (напівпричеп) "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сторонами включені до переліку застрахованих транспортних засобів у додатку 21 до договору.

Також у цьому додатку зазначено, що період дії договору щодо включених до нього транспортних засобів складає 26.12.2019 р. - 25.12.2020 р.

Отже, уклавши додаток 21 до договору, сторони щодо наведених у ньому транспортних засобів змінили строк дії договору, продовживши його до 25.12.2020 р.

Згідно з п. 22.2 договору в усіх випадках, не передбачених договором, сторони керуються Правилами страхування та чинним законодавством.

Як передбачено п.п. 4.1.1 п. 4.1 договору, в редакції протоколу розбіжностей, одним із ризиків, які є предметом страхування за договором, є пошкодження транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

01.08.2020 р. о 7 год. 40 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу "BMW 530і" реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Особою винуватою у ДТП є ОСОБА_2 , який загинув на місці пригоди, у зв`язку з чим 30.09.2020 р. Запорізькою обласною прокуратурою закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідно до додатку 21 до договору страховою сумою для транспортного засобу "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є 1145000 грн, а для транспортного засобу "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 800000,00 грн.

04.08.2020 р. Приватне підприємство "Транс Логістик" направило на адресу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" лист з повідомленням про ДТП, яка може бути визнана страховим випадком, подавши відповідні заяви-повідомлення (окремо щодо автомобіля та щодо напівпричепа).

14.11.2020 р. судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем була проведена автотоварознавча експертиза по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , та складено висновок експерта № 1411/20/20.

За результатами проведеного дослідження експертом було встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 1095284,32 грн.

Також, відповідно до рахунку фактури № DP-2006769 від 24.10.2020 р. вартість робіт та запчастин, необхідних для ремонту транспортного засобу "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 201196,63 грн.

Крім цього, позивач вказує, що ним були понесені витрати у розмірі 12600,00 грн на послуги спецтехніки (транспортування транспортних засобів на відстань 350 км).

22.12.2020 р. Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених підпунктом 11.3.7 пункту 11.3 договору та підпунктом 16.1.11 пункту 16.1 договору - відсутність акту огляду транспортних засобів.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не виконав взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 р. та безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком (пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля MAN TGS 19.400, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа "KOGEL SIKT 24Р" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), чим порушив права позивача, у зв`язку з чим повинен відшкодувати збитки, вартість евакуації автомобіля "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість послуг судового експерта Дроздова Ю.В. за проведення товарознавчої експертизи та вартість відновлювального ремонту напівпричепа "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договором страхування є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 9 вказаного Закону, страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Одною з умов, яку повинен містити договір страхування, є причина відмови у страховій виплаті (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування сторони визначили у розділі 16 договору, за наявності яких наділивши відповідача правом відмови у виплаті страхового відшкодування (п.п. 11.3.7 п. 11.3 договору).

Відповідно до п.п. 16.1.11 п. 16.1 договору підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, зокрема, є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу.

За п. 8.3 Правил страхування при страхуванні транспортного засобу, перед укладенням, поновленням чи зміною умов договору страхування, страхувальник зобов`язаний надати страховику транспортний засіб та додаткове обладнання для огляду.

Страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування (п.п. 9.2.18 п. 9.2 Правил страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності підстав, встановлених законом або договором страхування.

Страхувальник Приватне підприємство «Транс Логістік» приймало участь в обговоренні усіх умов договору до його укладення, що підтверджується протоколами розбіжностей до договору, і звичайно, був обізнаний зі змістом пункту 16.1.11 договору, Правил страхування.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач надав страховику (відповідачу) для огляду транспортний засіб "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім цього, відсутні докази про те, що вказаний транспортний засіб із напівпричепом не мав пошкоджень до зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, а також те, що за умовами укладеного між сторонами договору відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 979284,32 грн збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 12600,00 грн вартості евакуації автомобіля "MAN TGS 19.400", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 6000,00 грн вартості товарознавчої експертизи та 201196,63 грн вартості відновлювального ремонту напівпричепа "KOGEL SIKT 24Р", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основної вимоги, у задоволенні якої судом було відмовлено.

Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 р. у справі № 910/133/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства "Транс Логістик" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Транс Логістик" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 р. у справі № 910/133/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "Транс Логістик".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.07.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

В.В.Андрієнко