Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 903/190/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі:

позивача Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради

до відповідача Приватного підприємства "КВІД КОМ"

про повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів в сумі 63 803, 39 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А. Ю.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою до Приватного підприємства "КВІД КОМ" (далі - відповідач), в якому просив застосувати наслідки недійсності нікчемних угод та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти в сумі 63 803, 39 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що за результатами проведених закупівель 20.02.2018 між позивачем (далі - замовник) та переможцем торгів відповідачем (далі - виконавець) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № НОМЕР_1 (далі - договір). У подальшому між замовником та виконавцем укладено ряд додаткових угод до договору про збільшення ціни за одиницю товару. Прокурор вважає вказані додаткові угоди нікчемними, тобто такими, що не породжують жодних правових наслідків, оскільки вони укладені в порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі". Відтак прокурор вважає, що кошти у розмірі 63 803 грн 39 коп., які отримані на підставі нікчемних угод, отримані виконавцем безпідставно та їх належить стягнути на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.04.2021 справу №903/190/21 надіслано за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Супровідним листом № 01-24/2649/21 від 27.04.2021 Господарського суду Волинської області, матеріали справи №903/190/21 були передані до Господарського суду Рівненської області.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу №903/190/21 передано судді Горплюку А.М.

Ухвалою суду від 05.05.2021 справу 903/190/21 прийнято до свого провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.05.2021.

Ухвалою суду від 27.05.2021 підготовче засідання відкладено на 17.06.2021.

Ухвалою суду від 17.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.07.2021.

Учасники провадження у справі у судове засідання 06.07.2021 не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення даного судового засідання.

При цьому, судом враховується, що відповідачу ухвали суду від 05.05.2021, 27.05.2021 та від 17.06.2021 направлялись на адресу, що вказана у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 33028, м. Рівне, вул. Лермонтова, 28. Проте, вказані ухвали повернулись з відміткою пошти "неправильно зазначена адреса".

Також, з метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, ухвали суду від 05.05.2021, 27.05.2021 та від 17.06.2021 направлялись на адресу, що вказана у договорі №07ВТ про закупівлю товарів за державні кошти від 20.02.2018, а саме: 43008, Волинська область, м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 13А. Проте, вказані ухвали повернулись з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зважаючи на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання 06.07.2021 з розгляду справи № 903/190/21 по суті, при цьому суд здійснив усі можливі заходи для його повідомлення.

Явка представників сторін у судове засідання з розгляду справи по суті 06.07.2021 обов`язковою не визнавалася.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін за наявними у справі доказами.

Також судом встановлено, що відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, оскільки відповідач у справі не з`явився у судове засідання з розгляду справи №903/190/21 по суті, зважаючи на обмеженість процесуального строку розгляду справи по суті, господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За результатами опрацювання інформації, оприлюдненої на веб-порталі електронної системи публічних закупівель "Рrozorro" Нововолинським відділом Володимир-Волинської місцевої прокуратури встановлено, що 15.01.2018 управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради проведено відкриті торги щодо закупівлі сиру кисломолочного жирність - 9 % - 18% - 11 кг та сиру твердого жирністю від 50% - 3 000 кг для дошкільних навчальних закладів м. Нововолинська.

Учасниками торгів були ФОП Ярема Мирослава Миколаївна з ціновою пропозицією -716 000 грн., ПП "Сузір`я" - 716 100 грн., та ПП "КВІД КОМ" - 1 485 000 грн.

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено ПП "КВІД КОМ" з ціновою пропозицією 1 485 000 грн.

Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради та ПП "КВІД КОМ" 20.02.2018 уклали договір 07ВТ про закупівлю товарів за державні кошти (далі - договір).

Відповідно до п.п. 3.3, 2.6 договору, ціна за одиницю товару: сир кисломолочний жирністю від - 9 % - 18% - 90, 00 грн. за кг. з ПДВ; Сир твердий жирністю від 50% - 165, 00 грн. за кг. з ПДВ.

Згідно п. 11.1 договору умови про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договору;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення ( без зміни кількості ( обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII із змінами.

Згідно п. 10.1 договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін і діє до 31 грудня 2018 року та/або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому Договору (повного використання коштів передбачених затвердженими кошторисами на відповідний рік.

В подальшому, у період з лютого 2018 року по березень 2019 року між сторонами були укладені додаткові угоди, які є невід`ємною частиною договору.

Зокрема, відповідно до додаткової угоди №01 від 20.02.2018 зменшено обсяг закупівлі товару до 12 687, 645 кг.

У відповідності до додаткової угоди №02 від 16.04.2018 збільшено ціну за одиницю товару на 10 % та визначено ціну: сир твердий жирністю 50% до 181, 5 грн/кг.

Згідно додаткової угоди №03 від 21.05.2018 збільшено ціну за одиницю товару та визначено ціну: сир кисломолочний жирністю від 9% до 18% - 99 грн/кг.

Додатковою угодою №04 від 26.11.2018 зменшено кількість товару сир кисломолочний жирністю від 9 - 18% до 7 796, 84 кг, а сир твердий жирністю від 50 % - 2 727, 27 кг. Встановлено ціну договору - 1 266 888, 09 грн.

Додатковою угодою №05 від 26.12.2018 зменшено кількість товару сир кисломолочний жирністю від 9 - 18 % до 5 111, 004 кг, а сир твердий жирністю від 50 % - 1 727, 27 кг. Встановлено ціну договору - 830 478, 49 грн.

Додатковою угодою №05 Д від 26.12.2018 подовжено строк дії договору № 07 ВТ від 20.02.2018 на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, а саме до 25.03.2019.

Додатковою угодою № 06 від 27.12.2018 продовжено строк дії договору №07 ВТ від 20.02.2018 на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, а саме до 25.03.2019 та встановлено ціну договору - 996 573, 49 грн.

Додатковою угодою №07 від 11.03.2019 встановлено ціну договору - 996 573, 49 грн.

Внаслідок укладання вказаних додаткових угод, сторонами зменшено загальний обсяги закупівлі товару "сир твердий жирністю 50 %" та сир кисломолочний жирністю від 9% до 18% з 12 687, 645 кг (додаткова угода №1 від 20.02.2018) до 11 534, 223 кг (додаткова угода №3 від 21.05.2018). Загалом зменшення обсягів "сир твердий жирністю 50%" відбулось на 272, 7 кг на суму орієнтовно 44 995 грн, товару "сир кисломолочний жирністю від 9% до 18 %" - на 880, 7 кг на суму орієнтовно 79 263 грн.

Вказані вище додаткові угоди №2 від 16.04.2018 та №3 від 21.05.2018, на думку прокурора, укладені в порушення вимог чинного законодавства України про публічні закупівлі, а тому є нікчемними.

За вказаних обставин, заступник керівника Володимир - Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради звернувся з позовом до приватного підприємства "КВІД КОМ", в якому просить стягнути 63 803, 39 грн. безпідставно отриманих коштів. Також просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00грн.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

В силу дії ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у даній справі, спір в цій справі виник в зв`язку із виконанням договору № 07 ВТ про закупівлю товарів за державні кошти, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, 20.02.2018 між Управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області (замовник) та Приватним підприємством "КВІД КОМ" (виконавець) було укладено договір №07 ВТ про закупівлю товарів за державні кошти за умовами договору виконавець зобов`язується у 2018 році поставити замовнику товар, зазначений в закупівлі "Сирні продукти (Сир кисломолочний жирністю від 9% до 18% - 11 000 кг., Сир твердий жирністю від 50% - 3 000 кг.)", ідентифікатор закупівлі: UA-2018-01-15-000234-с, а замовник - прийняти і оплатити такий товар згідно з умовами даного договору.

Статтею 2 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин від 25.12.2015 року №922-VII) передбачено, що цей Закон застосовується до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Враховуючи, що вартість предмета закупівлі за Договором перевищує 200 000 грн, тому до спірних правовідносин застосовується положення Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" публічною закупівлею є придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно договору № 07 ВТ від 20.02.2018 сторонами досягнуто згоди по всіх його істотних умовах.

Частиною 5 ст. 180 ГК України передбачено, що ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін, у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. ч. 1, 2 ст. 632 ЦК України).

У наведеному приписі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору, встановленої статтею 629 ЦК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.06.2018 у справі №904/8354/16 в умовах ринкової економіки ціна в договорі визначається попитом і пропозицією, конкуренцією та іншими економічними чинниками, тому при укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватись, зокрема враховувати тенденції зростання (падіння) цін на ринку товарів та послуг тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Пунктом 2 частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" унормовано, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Така підстава для внесення змін до договору міститься в пп. 2 п. 11 договору № 07 ВТ від 20.02.2018.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 30.01.2018 у справі № 916/1491/17 з аналізу зазначених положень Закону України "Про публічні закупівлі" слідує те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, різновидом яких є тендерні закупівлі, та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (статті 651) та Господарського кодексу України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору. Відтак, якщо спеціальною нормою права (частиною 4 статті 36 Закону) заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного переліку таких змін, то внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого частиною 4 статті 36 Закону, означатиме нікчемність таких змін до договору відповідно до частини 1 статті 37 Закону.

Згідно роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 щодо зміни істотних умов договору про закупівлю визначено, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків, у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому, норма пункту 2 частини 4 статті 36 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар.

Таким чином, сторони у випадку коливання ціни на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10%, з урахуванням попередніх змін. Однак, у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 15.03.2018 у справі №910/4474/17, від 25.06.2019 у справі №913/308/18.

Із вище встановлених обставин справи вбачається, що 01.02.2018 між Управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області та Приватним підприємством "КВІД КОМ" було укладено договір №07 ВТ із ціною за одиницю товару Сир кисломолочний жирністю від 9% до 18% - 90, 00 грн/кг. з ПДВ, Сир твердий жирністю від 50% - 165, 00 грн/кг. з ПДВ.

16.04.2018 додатковою угодою № 2 сторони збільшили ціну за одиницю товару: сир твердий жирністю 50% до 181,5 грн/кг та додатковою угодою №3 від 21.05.2018 збільшено ціну за одиницю товару: на сир кисломолочний жирністю від 9% до 18% - 99 грн/кг.

В той же час, для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.

Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач звертаючись до замовника посилалася на зміну кон`юнктури ринку в сторону збільшення ціни, а на підтвердження підвищення збільшення ціни товару відповідачем надані довідки Головного управління статистики у Волинській області №04.2-08/487-19 від 06.12.2018, №03.2-07/46-21 від 10.02.2021.

Однак, суд бере до уваги, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Проаналізувавши вищевказані довідки Головного управління статистики у Волинській області №04.2-08/487-19 від 06.12.2018, №03.2-07/46-21 від 10.02.2021, суд зазначає, що вони не підтверджують коливання ціни на товар, оскільки лише констатують ціни станом на відповідні місяці.

Таким чином, самі по собі дані, викладені в довідках Головного управління статистики у Волинській області не можуть підтверджувати наявність/відсутність коливання ціни станом на 16.04.2018, 21.05.2018 (дати укладання додаткових угод №№2,3).

Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

Суд звертає увагу, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Враховуючи викладене, відповідачем не доведено наявність підстав для внесення змін до договору №07 ВТ в частині збільшення ціни товару та ціни договору.

Тому, суд вважає, що зміна такої істотної умови договору, як ціни, було зроблено всупереч приписам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 236 ЦК України унормовано, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі, зокрема, його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

Як зазначено вище, додаткові угоди № 02 від 16.04.2018, № 03 від 21.03.2018 до договору були укладені всупереч вимогам ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому такі правочини є нікчемними, і відповідно, не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним в силу Закону.

Висновок щодо нікчемності додаткових угод викладений в аналогічній справі у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04.06.2019 № 916/3156/17.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області листом від 29.01.2021 №106/01-19 розраховано кількість поставленого товару та коштів, сплаченого ПП "КВІД КОМ", згідно підняття ціни за одиницю товару по додаткових угодах №02, 03 до договору. За додатковою угодою № 02 поставлено сиру твердого жирністю від 50% - 910, 509 кг, а сплачено 165 257, 38 грн з ПДВ, з них по збільшеній ціні за одиницю товару : 15 023, 39 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №03 поставлено сиру кисломолочного жирністю від 9% - до 18 % - 5 420, 00 кг, сплачено 536 580, 00 грн з ПДВ, з них по збільшеній ціні за одиницю товару : 48 780, 00 грн з ПДВ.

Враховуючи обставини безпідставного отримання від Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради грошових кошти в сумі 63 803 грн 39 коп. за нікчемними додатковими угодами № 02 від 16.04.2018, № 03 від 21.05.2018, позовні вимоги є обґрунтованими.

Стосовно підстав звернення Заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради, слід зазначити наступне.

Вирішення судом питання наявності у прокурора повноважень для звернення до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради у цій справі не суперечить правовому висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 15.10.2019 у справі №903/129/18 (провадження №12-72гс-19), згідно з яким сам факт не звернення до суду Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що вказаний позивач неналежно виконують свої повноваження щодо повернення безпідставно виплачених грошових бюджетних коштів, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 15.01.2009 у справі "Менчинська проти Росії", заява №42454/02, п.35).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду №912/2385/118 від 26.05.2020.

Матеріали справи свідчать, що Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради на час подання даного позову не зверталось до суду про стягнення вказаної суми коштів, чим завдається шкода інтересам держави в особі територіальної громади.

Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області на запит Нововолинського відділу місцевої прокуратури повідомило, що планові заходи у 2018-2020 роках в управлінні освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради не проводились. Питання державних закупівель за договором №07ВТ від 20.02.2018 укладеного з ПП "КВІД КОМ" в ході контрольного заходу у 2018 році не перевірялося.

Крім того, слід зазначити, що зі змісту листа Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 29.01.2019 №106/01-19 вбачається, що моніторинг публічної закупівлі Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області не здійснювався та відповідно дані порушення не виявлялись, а незаконними додатковими угодами кошти отримані не підконтрольною органам Державної аудиторської служби установою, а приватним підприємством, то правові підстави для пред`явлення даного позову в інтересах Державної аудиторської служби відсутні. Тому Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області не має права на звернення до суду із позовом.

Аналогічного висновку про відсутність повноважень у вказаного органу дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі №912/898/18 (постанова від 21.03.2019).

Так, суд переглядаючи справу дійшов висновку, що у даній категорії спорів Держаудитслужба набуває статусу позивача в наслідок звернення до суду з метою усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, проте оскільки вказаний орган не здійснював фінансовий контроль та не виявив порушення законодавства у спірних правовідносинах, у нього не виникло право на звернення у суд із даним позовом, тому у спірних правовідносинах Держаудитслужба не набула статусу позивача.

Наведене утворює собою передбачений вимогами Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" винятковий випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом державного контролю та органу місцевого самоврядування функцій із захисту , що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №912/989/18.

Окрім того, використання коштів місцевого бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в сою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України). Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний так і суспільний інтерес.

За таких обставин, вбачається підстави для представництва прокурора інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на відповідача в розмірі 2 270, 00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "КВІД КОМ" (33028, вул. Лермонтова, 28, м. Рівне, Рівненська область, , ІПН 83) на користь управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради (45400, проспект Дружби, 27, м. Нововолинськ, Волинська область, ) кошти в сумі 63 803 (шістдесят три тисячі вісімсот три) грн 39 коп. на р/р UA 0021185 ДКСУ в м. Київ, МФО 820172.

3. Стягнути з Приватного підприємства "КВІД КОМ" (33028, вул. Лермонтова, 28, м. Рівне, Рівненська область, , ІПН 83) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 13, р/р UA 0004945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 14 липня 2021 року.

Суддя А.М. Горплюк