ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 Справа № 917/524/21

за позовною заявою Акціонерного товариства «Укртрансгаз», 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, Ідентифікаційний код юридичної особи в

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», 37503, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87, Ідентифікаційний код юридичної особи в

про стягнення 280 379,60 грн

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: Жирний О.С.

представник відповідача: Лук"янова Ю.В.

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про стягнення 280 379,60 грн. заборгованості по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року, у тому числі: 188 763,63 грн заборгованості оплати добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року, 28 200,68 грн пені, 8 595,19 грн три відсотки річних та 14 616,66 грн інфляційних втрат, 31576,99 грн. заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності, 4738,30 грн. пені, 1443,03 грн. три відсотки річних та 2445,12 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 12.04.2021р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 06.05.21, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

06.05.21 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечив повністю.

У підготовчому засіданні 06.05.21 суд оголосив перерву до 03.06.21.

17.05.21 від позивача надійшла відповідь на відзив на позов.

02.06.21 та 03.06.21 від відповідача надійшли письмові пояснення.

10.06.21 від позивача надійшли письмові пояснення.

У підготовчому засіданні, 10.06.2021р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 10.06.2021р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/524/21, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 01.07.2021.

В судовому засіданні 01.07.21 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, вступне слово представника відповідача, з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив докази, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.07.21р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Позивач зазначає, що Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.01.2019 року у справі № 917/1099/18 визнано Договір про транспортування природного газу № від 01.08.2018 (далі - Договір) укладеним між АТ «Укртрансгаз» (далі - Позивач, Оператор) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (далі - Відповідач, Замовник) в редакції АТ «Укртрансгаз», що відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Згідно п. 2.1 Договору за цим Договором Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг.

В п. 2.3 договору визначені послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим договором, зокрема: послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно п. 2.9 Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг, здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансов протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Позивач стверджує, що за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів Відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за липень, вересень 2019 року (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 5, які додаються) виявив наявність у Відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу Відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за липень 2019 року було виявлено, що загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця на загальну суму 188 759,68 гривень;

- за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 0,00079 тис.куб.м. (8 кВтхгод) всього на загальну суму 3,95 гривень.

На підтвердження обсягів щодобових небалансів позивачем надано акти врегулювання щодобових небалансів № 07-2019- від 31.07.2019 за газовий місяць липень 2019 року, № 09-2019- від 30.09.2019 за газовий місяць вересень 2019 року та відповідні довідки про добові небаланси.

За твердженням позивача, вказані негативні добові небаланси Відповідача виникли внаслідок безпідставного відбору Відповідачем з газотранспортної системи природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи (відбір газу на власні виробничо-технологічні витрати Відповідача) та несанкціонованих відборів з газорозподільної системи Відповідача природного газу споживачами, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу (відповідно до абз. 2 п. 7 гл. 6 розділу XII Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - оператора газотранспортної системи).

Як стверджує позивач, на підставі наведеного у Відповідача виникли зобов`язання, а саме Відповідач зобов`язаний оплатити наступні рахунки за добові небаланси:

- рахунок № 07-2019- від 31.07.2019 на оплату за добові небаланси за липень 2019 року на загальну суму 188 759,68 гривень,

- рахунок № 09-2019- від 30.09.2019 на оплату за добові небаланси за вересень 2019 року на загальну суму 3,95 гривень.

Позивач вказує, що вказані рахунки ним через направлено Відповідачу інформаційну платформу.

Однак, як зазначає позивач, Відповідач свої зобов`язання з оплати вказаних рахунків на оплату за добові небаланси за липень, вересень 2019 року на загальну суму 188 763,63 грн не виконав, що і стало причиною звернення з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача 280 379,60 грн. заборгованості по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року, у тому числі: 188 763,63 грн заборгованості оплати добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року, 28 200,68 грн пені, 8 595,19 грн три відсотки річних та 14 616,66 грн інфляційних втрат.

Відповідач, заперечуючи проти позову у відзиві та поясненнях, вказав на такі обставини:

- рішення Господарського суду Полтавської області від 16.01.2019 року у справі №917/1099/18, на яке Позивач посилається, як на підставу своїх вимог, не набрало законної сили, а тому не має преюдиціального значення і не може бути доказом існування договірних правовідносин;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення сторонами Договору транспортування природного газу впродовж липня та вересня 2019 року, додатків до вказаного Договору та актів приймання-передачі природного газу.

За вказаних обставин, відповідач стверджує, що позовні вимоги AT «Укртрансгаз» не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на відсутність врегульованого на договірних засад механізму щодо строків та процедури виставляння рахунків та порядку їх оплати в разі наявності добових небалансів.

При цьому, відповідач в підтвердження своїх заперечень послався на Постанову Верховного суду України у справі № 922/3987/19, де вказано, що відсутність вказаних додатків, і зокрема Додатку 3, вказує на неузгодженість сторонами переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Ртах абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено Додатками до типового договору.

У відповіді на відзив та наданих до суду поясненнях позивач вказав таке:

- дії АТ «Лубнигаз» свідчать про прийняття умов щодо здійснення господарської діяльності в режимі добового балансування, з урахуванням вимог кодексу ГТС та положень договору від 01.08.2018 № . на підставі якого останній і набув статусу користувача інформаційної платформи;

- сам факт наявності негативного небалансу та наявність укладеного договору транспортування природного газу є правовою підставою для виникнення обов`язку замовника послуг транспортування (Відповідача) із здійснення оплати за врегулювання щодобових небалансів;

- до матеріалів справи наступні докази: Акт № 07-2019- від 31.07.2019 за газовий місяць липень 2019 року та рахунок № 07 2019- від 31.07.2019 на оплату за добові небаланси за липень 2019 року на загальну суму 188 759,68 гривень; Акт № 09-2019- від 30.09.2019 за газовий місяць вересень 2019 року та рахунок № 09-2019- від 30.09.2019 на оплату за добові небаланси за вересень 2019 року на загальну суму 3,95 гривень; реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи АТ «Лубнигаз» за липень, вересень 2019 року (форми N° 2, З, 4, 5, 9); реєстри файлів відправлених з інформаційної платформи філії «Оператор ГТС України» АТ «Укртрансгаз» за липень, вересень 2019 року; копії актів приймання-передачі природного газу на ГРС, оформлених між АТ «Укртрансгаз» та АТ «Лубнигаз» за липень, вересень 2019 року; електронні докази, що розміщені на цифровому диску № 109 (форми 2,3, які також оформлені на папері та додані до позовної заяви), довідки Позивача № 1, 2, 3 про добові небаланси Відповідача за спірний період, які в сукупності дають можливість встановити та перевірити фактично надані докази, в т.ч. і в частині обсягу газу який склав обсяги небалансу Відповідача.

- посилання Відповідача у відзиві на судову практику, а саме на справи № 917/466/19 та № 922/3987/19, є необгрунтованим та безпідставним, оскільки справа 917/466/19 за позовом ТОВ «Інтерцемент» до ФОП Міщенко Є. О. про стягнення боргу не має відношення до предмету розгляду справи 917/524/21, так як предметом позовних вимог у справі № 917/466/19 є стягнення заборгованості за поставку товару і справа не розглядалася судом, а позовна заява була повернута Позивачу. По справі № 922/3987/19 судом не прийнято остаточне рішення (справу направлено на новий розгляд), а тому посилання на дану справу як на установлену судову практику також є недоречним.

- рішення господарського суду Полтавської області від 16.01.2019 року у справі № 917/1099/18, яким визнано Договір про транспортування природного газу № від 01.08.2018 (далі - Договір) укладеним між АТ «Укртрансгаз» (далі - Позивач, Оператор) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (далі - Відповідач, Замовник) в редакції АТ «Укртрансгаз», що відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497, 12.02.2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень було опубліковано рішення по справі № 917/1099/18 (вступна та резолютивна частини), про що відомо Відповідачу.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем унормовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), який затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу», транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-праве зими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/ газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Відповідно до ч. ч. З, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Як підтверджується матеріалами справи, Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.01.2019 року у справі № 917/1099/18 визнано Договір про транспортування природного газу № від 01.08.2018 (далі - Договір) укладеним між АТ «Укртрансгаз» (далі - Позивач, Оператор) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (далі - Відповідач, Замовник) в редакції' АТ «Укртрансгаз», що відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Суд зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень до реєстру 11.02.2019 надіслано судом вступну та резолютивну частини рішення, які оприлюднено 12.02.2019. Відомості про підписання вказаного рішення згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень відсутні, як відсутні відомості щодо надіслання повного тексту учасникам справи.

На вказану обставину посилається відповідач у запереченнях, зазначаючи, що рішення суду у справі № 917/1099/18 від 16.01.2019 року не можна брати до уваги, оскільки вказане судове рішення досі не надіслано сторонам, а тому АТ «Лубнигаз» фактично позбавлене процесуальної можливості подати на нього апеляційну скаргу, у відповідності до ст.256 ГПК України.

Судом враховано, що у відповідності до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ч.6 ст.233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки на даний час відсутня описова та мотивувальна частини прийнятого Господарським судом Полтавської області рішення, які повинні обґрунтовувати рішення по справі, то можна стверджувати це є беззаперечною підставою для реалізації передбаченого нормами ГПК України права учасникам справи на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Проте, як вбачається з наданих сторонами пояснень та даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду у справі № 917/1099/18 від 16.01.2019 року, учасниками справи не оскаржено, тому при вирішенні даної справи суд виходить з того, що рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1099/18 від 16.01.2019 року станом на дату ухвалення рішення у даній справі набрало законної сили.

При цьому, судом враховано, що у справі № 917/1099/18 визнано Договір про транспортування природного газу № від 01.08.2018 (далі - Договір) укладеним між АТ «Укртрансгаз» (далі - Позивач, Оператор) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (далі - Відповідач, Замовник) в редакції' АТ «Укртрансгаз», що відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497, цей договір в даному випадку є підставою позову, а умови даного договору викладені у резолютивній частині рішення, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом п. 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій. пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Відповідно Відповідачем були надані оформлене(і) належним чином повідомлення на створення облікового запису(ів) користувача(ів) та відповідна(і) довіреність(і) на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС.

Згідно з ч. З глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи. З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи.

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС. який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи). - вчинили лравочин. який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Так, відповідно до п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 №1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільноїсистеми в розрізі газовидобувних підприємств.

Аналогічний обов`язок передбачений п. 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, відповідно до якого Оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання, що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Суд зазначає, що така інформація надається саме Оператором газорозподільної системи, на виконання покладеного на нього обов`язку, як наслідок, у такому випадку він є відповідальним за своєчасність, достовірність, повноту, об`єктивність та обсяг таких Фактичних даних (п. 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС).

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форми № 2, № 3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу «г») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦГІ формами № 2, № 3), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Відповідно до п. 3 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС якщо обсяг природного газу, переданий до газорозподільної системи (дані актів приймання-передачі природного газу) (з урахуванням обсягів подачі природного газу газовидобувиим підприємством, приєднаним до мереж газорозподільної системи (за наявності), та перетоку природного газу в суміжну газорозподільну систему (за наявності) (дані форми 4, завантажені Відповідачем до інформаційної платформи)), перевищує сумарний обсяг природного газу, що був відібраний споживачами згідно з інформацією про відбори з газорозподільної системи (дані форм 2, З, завантажені Відповідачем до інформаційної платформи), то вся різниця є відбором відповідного оператора газорозподільної системи.

Крім того, суд зазначає, що згідно п. 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Інформація про обсяги виробничо-технологічних витрат визначена Позивачем як оператором газотранспортної системи в порядку п. З глави 6 розділу XII Кодексу ГТС на підставі фактичних даних, завантажених Відповідачем як оператором газорозподільної системи до інформаційної платформи, що містяться в формах 2, 3, 4, даних актів приймання-передачі природного газу, та узагальнена в обгрунтованих розрахунках таких виробничо-технологічних витрат (довідки 1, 3).

Суд зазначає, що при розгляді справи відповідач не спростовував обсяг природного газу, переданий до газорозподільної системи, перетоку природного газу в суміжну газорозподільну систему, сумарний обсяг природного газу, що був відібраний споживачами згідно з інформацією про відбори з газорозподільної системи, на які вказує позивач у спірному періоді.

Крім того, судом враховано, що інформація про обсяги відібраного Відповідачем у період липня, вересня 2019 року природного газу на власні виробничо-технологічні витрати з урахуванням п. 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем наявна у АТ «ОГРС «Лубнигаз».

Суд сприймає критично заперечення відповідача щодо того, що відсутність вказаних додатків до спірного договору транспортування природного газу позбавляє можливості переконатися виконання якого саме договору стосуються надані позивачем акти приймання-передачі природного газу від 01 серпня 2019 року та 01 жовтня 2019 року, з огляду на встановлений вище судом факт укладення договору про транспортування природного газу № від 01.08.2018 та відсутність відомостей в матеріалах справи про наявність інших договірних відносин щодо транспортування природного газу, які б існували між сторонами, та на виконання яких могли б бути складені дані акти.

За таких обставин, вказані акти приймання-передачі природного газу суд вважає належними та допустимими доказами в підтвердження обсягів відібраного Відповідачем у період липня, вересня 2019 року природного газу в межах договірних відносин по договору про транспортування природного газу № від 01.08.2018.

За змістом п. 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Згідно з ч. З глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи.

АТ «Лубнигаз», відповідно до положень Кодексу ГТС та договору № від 01.08.2018, були надані АТ «Укртрансгаз»: оформлені належним чином повідомлення на створення облікових записів користувачів та відповідні довіреності на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС (містяться в матеріалах справи).

Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього.

Згідно з п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема: визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи; дані щодо операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів; дані щодо газовидобувних підприємств (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Відповідно до постанови від 28.09.2018 № 1134 НКРЕКП, Регулятор погодив форми надання інформації для наповнення інформаційної платформи, зокрема:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби)

Форма №З. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма №5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 9 Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Відповідач вносить зазначену інформацію шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП до Інформаційної платформи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Кодекс ГТС надає Відповідачу, як замовнику послуг транспортування, на підставі договору транспортування, право доступу до Інформаційної платформи, до якої Відповідачем на виконання Договору № від 01.08.2018 та вимог Кодексу ГТС у спірний період самостійно та добровільно щодобово подано до Інформаційної платформи відомості шляхом завантаження відповідних файлів, підписаних ЕЦП.

Матеріали справи містять файли та Реєстри їх завантаження Відповідачем до Інформаційної платформи усіх відповідних форм. Зазначеними реєстрами зафіксовано перелік усіх файлів, дату, час їх завантаження, серійні номери електронних цифрових підписів таких файлів та уповноважених Відповідачем осіб, що виконували дії в Інформаційні й платформі. Вказане спростовує заперечення відповідача в частині неналежності та недопустимості доказів, наданих позивачем на підтвердження обсягу газу, який склав обсяги щодобового небалансу (реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи AT «Лубнигаз» (Форма №2, Форма №3 та Форма №4) за липень 2019 року та вересень 2019 року.

Вказані вище дії АТ «Лубнигаз», на переконання суду, свідчать про прийняття умов щодо здійснення господарської діяльності в режимі добового балансування, з урахуванням вимог Кодексу ГТС та положень Договору № від 01.08.2018, на підставі якого останній і мав статус замовника послуг транспортування та, відповідно, вчиняв дії в Інформаційній платформі добового балансування.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування. Відповідач, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до Інформаційної платформи інформацію (форма № 2, № 3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу « 2») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами № 2, № 3), чим по суті і є небаланс Відповідача.

Розроблені алгоритми, закладені до Інформаційної платформи для здійснення алокації та розрахунку небалансу, перевірені та підтверджені Регулятором, що підтверджується Актом перевірки від 19.04.2019 № 161 розміщеному на сайті НКРЕКГІ за посиланням https://www.nerc.gov.uа/іпdех.рhр?id=40280.

Відповідно, це свідчить про коректність та достовірність розрахунків на інформаційній платформі, за результатом яких оператор ГТС складає односторонній акт врегулювання щодобових небалансів.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд також відзначає, що відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Вказана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 908/1399/17.

Судом враховано, що відповідач, заперечуючи належність та допустимість як доказів наданих позивачем на підтвердження обсягу газу, який склав обсяги щодобового небалансу, відомостей, при розгляді справи не повідомив суду про подання ним до Інформаційної платформи будь-яких інших відомостем шляхом завантаження відповідних файлів, підписаних ЕЦП, на виконання приписів Кодексу ГТС.

Так, відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи вказане, за результатами аналізу наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази на підтвердження обсягів відібраного Відповідачем у період липня, вересня 2019 року природного газу в межах договірних відносин по договору про транспортування природного газу № від 01.08.2018, та на підтвердження обсягу газу, який склав обсяги щодобового небалансу, є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Судом також враховано, що факт виникнення у Відповідача добових негативних небалансів у період липня, вересня 2019 року підтверджується тим, що Відповідач для власних виробничо-технологічних витрат відібрав з газотранспортної системи маточці виходу природний газ в зазначених вище обсягах, однак, такі обсяги природного газу ним не подавались на точці входу до газотранспортної системи.

Таким чином, всі перелічені вище докази в їх сукупності дають можливість перевірити та встановити фактичні обставини, в т. ч. і в частині обсягу газу, який склав обсяги небалансу Відповідача.

Об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Зазначене вище вказує на те, що в період липень, вересень 2019 року АТ «Лубнигаз», у відповідності до положень Кодексів ГРМ та ГТС мало вичерпну можливість здійснювати заходи спрямованні на покриття витрат оператора ГРМ, зокрема, шляхом:

- подання номінацій, як замовником послуг транспортування, на точках входу до оператора ГТС, з метою надходження природного газу для покриття витрат оператора ГРМ, у відповідності до розділу XII Кодексу ГТС;

- надання оператору ГТС торгових сповіщень на набуття природного газу, у відповідності до положень розділу XIV Кодексу ГТС;

- закупівлю природного газу для власних виробничо-технологічних потреб із ресурсу будь якого постачальника, у встановленому законодавством порядку.

Матеріали справи свідчать про те, що Відповідач не вчиняв дій, направлених на забезпечення власних витрат, як оператора ГРМ та дій з врегулювання щодобових небалансів природного газу.

Виходячи з того, що Відповідач порушував свої обов`язки по своєчасному врегулюванню небалансів, що передбачені п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС та п. 4.1 Договору, Позивач зобов`язаний був вчинити дії з врегулювання добових небалансів Відповідача, у зв`язку з чим поніс відповідні витрати.

Згідно з п. 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п. З глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів Відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за липень, вересень 2019 року (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 5) виявив наявність у Відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу Відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за липень 2019 року було виявлено, що загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця на загальну суму 188 759,68 гривень;

- за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 0,00079 тис.куб.м. (8 кВтхгод) всього на загальну суму 3,95 гривень;

Вказані негативні добові небаланси Відповідача виникли внаслідок:

- безпідставного відбору Відповідачем з газотранспортної системи природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи (відбір газу на власні виробничо-технологічні витрати Відповідача) та несанкціонованих відборів з газорозподільної системи Відповідача природного газу споживачами, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу (відповідно до абз. 2 п. 7 гл. 6 розділу XII Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - оператора газотранспортної системи) (довідки1, 2, 3).

Відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Як зазначено вище, згідно п. 2.9 Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.9 Договору Позивачем через інформаційну платформу направлено Відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів - акти врегулювання щодобових небалансів № 07-2019- від 31.07.2019 за газовий місяць липень 2019 року, № 09-2019- від 30.09.2019 за газовий місяць вересень 2019 року.

Щодо порядку направлення актів врегулювання щодобових небалансів позивач зазначив, що під час запуску Інформаційної платформи контактна інформація щодо уповноважених осіб Відповідача була внесена з договору укладеного між АТ «Укртрансгаз» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» від 17.12.2015 року № 151200726, де в п. 19.4 даного договору, як уповноваженим представником ПАТ «Лубнигаз», зазначений в.о. головного інженера ПАТ «Лубнигаз» Бойчук А. М. та електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до п. 19,6 вказаного договору передбачено, що сторони зобов`язані письмово інформувати одна одну про будь- які зміни в інформації протягом п`ята робочих днів. У випадку неповідомлення про зміни інформації вся інформація, вимоги, рахунки та інша інформація, що надаються відповідно до цього Договору, вважаються наданими, якщо повідомляються з використанням останньої відомої Стороні контактної інформації. Будь-яких повідомлень від Відповідача щодо зміни контактних даних, зазначених в п. 19.4 договору на адресу АТ «Укртрансгаз» не надходило.

Крім того, інформація з Інформаційної платформи (акти та рахунки за добовий небаланс, акти та рахунки за перевищення замовленої потужності) направлялися на всі електронні адреси уповноважених осіб Відповідача, які були визначені Відповідачем, як уповноваженими користувачами Інформаційної платформи (повідомлення та довіреності містяться в матеріалах справи), що додатково підтверджується скрінами з Інформаційної платформи щодо направлення Актів та рахунків щодо добових небалансів за липень та вересень 2019 року а також щодо направлення актів та рахунків за перевищення замовленої потужності за травень - липень, вересень 2019 року (роздруківки (скріни) з ІП додаються). В тому числі, дані скріни, підтверджують отримання уповноваженими представниками через Інформаційну платформу вищезазначених актів та рахунків (з зазначенням П.І.Б, представника, дати та часу отримання).

Враховуючи вказане, суд погоджується з твердженням позивача, що твердження Відповідача про неотримання актів та рахунків на оплату є необгрунтованим, та таким, що не відповідає обставинам справи.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.9 Договору Позивачем через інформаційну платформу направлено Відповідачу:

- рахунок № 07-2019- від 31.07.2019 на оплату за добові небаланси за липень 2019 року на загальну суму 188 759,68 гривень,

- рахунок № 09-2019- від 30.09.2019 на оплату за добові небаланси за вересень 2019 року на загальну суму 3,95 гривень.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг, здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансов протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Пунктом 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Отже, у випадку наявності у Оператора газорозподільної системи щодобових негативних небалансів, до нього застосовується плата за добовий небаланс та у нього виникає цивільний обов`язок з оплати таких щодобових небалансів.

Слід зазначити, що стаття 11 Цивільного кодексу України як акту вищої юридичної сили та основного акту цивільного законодавства України (ст. 4 ЦК України), до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків відносить як договори та інші правочини, так і акти цивільного законодавства та юридичні факти, зокрема, правовстановлюючі дії суб`єктів певних правовідносин, які передбачають виникнення кореспондуючих таким діям цивільних обов`язків.

За змістом ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Кодекс газотранспортної системи як акт цивільного законодавства, Договір, а також юридичні факти - правовстановлюючі дії уповноважених осіб Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), що підтверджують господарські операції

із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах, з урахуванням, зокрема, п. 5 глави 4 розділу IV, п. 2 глави 3 розділу XII, п. 1 глави 1, п. 2,6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, - є підставою виникнення цивільних обов`язків щодо оплати вартості щодобових негативних небалансів.

Відповідно до п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи не містять докази сплати відповідачем добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року.

За даних обставин, суд вказує на обгрунтованість позову в частині вимог про стягнення з відповідача 188 763,63 грн заборгованості оплати добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року за період липень, вересень 2019 року.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 31 576,99 грн. заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року суд зазначає наступне.

Замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; вчинення дій з врегулювання добового небалансу (п. 9 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС).

Пунктом 1 гл. 1 розділу VIII Кодексу ГТС встановлено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Відповідно до п. 1 гл. 1 розділу IX Кодексу ГТС розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Згідно з п. 5 гл. 1 розділу І Кодексу ГТС зазначається що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

При цьому згідно п. 9.1 Договору зазначається, що Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

Таким чином, одержання доступу до потужності є окремою від послуг врегулювання добового негативного небалансу послугою, яка сплачується за можливість користування договірною потужністю, тобто частиною технічної потужності газотранспортної системи в той час як послуга врегулювання добового небалансу є оплатою вартості природного газу в обсязі добового небалансу.

Відповідно до п. 15 гл. 1 розділу IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Згідно п. 8 гл. 1, п. 3 гл. 2 розділу XI Кодексу ГТС у випадку якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть Оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.

Пунктом 2 гл.3 розділу XV Кодексу ГТС встановлено, що оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії, зокрема, по стягненню із замовника послуг транспортування додаткової оплати за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі (п. 2.6 Договору).

Вище вже зазчалося, що згідно з п. 2.9 Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Згідно з п. 4.1. Договору Замовник, зокрема, зобов`язаний:

- своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг;

- не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі;

- здійснити додаткову оплату Оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором;

- здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природний газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором.

Відповідно до п. 3.2 Договору Оператор (Позивач) має право стягувати із Замовника (Відповідача) додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором.

Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою наведеною в п. 8.4 Договору.

Згідно п. 8.4 Договору Позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач Відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за травень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 0,00824 тис.м.3/добу всього на загальну суму 1,56 грн.

- за липень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 167,39450 тис.м.3/добу всього на загальну суму 31 575,29 грн.

- за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 0,00079 тис.м.3/добу всього на загальну суму 0,14 грн.

Всього на загальну суму 31 576,99 грн.

Відповідно до п. 8.4. Договору підставою для плати за перевищення замовленої потужності є дані, визначені Оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається Замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

У відповідності до п. 8.4 Договору Позивачем було направлено в Інформаційній платформі Відповідачу:

- рахунок № 05-2019- від 31.05.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 1,56 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за травень 2019 року;

- рахунок № 07-2019-/1000719 від 31.07.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 31 575,29 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за липень 2019 року;

- рахунок № 09-2019-/1000919 від 30.09.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 0,' 4 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за вересень 2019 року;

Реєстр щодо відправлених файлів з Інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз» доданий до позовної заяви.

Позивачем також направлено Відповідачу Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) від 31.05.2019 року № 05-2019-/1000519, від 31.07.2019 року № 07-2019-/1000719, від 30.09.2019 року № 09-2019- /1000919 (копії актів додаються).

Оскільки Відповідачем не здійснено оплати рахунків за перевищення замовленої потужності за період травень, липень, вересень 2019 року на загальну суму 31 576,99 гри., суд дійшов висновку, що Відповідач порушив умови п. 2.6, 8.4 Договору, а також порушив права та інтереси Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять докази сплати відповідачем 31 576,99 грн. заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року за період травень, липень, вересень 2019 року.

За даних обставин, суд вказує на обгрунтованість позову в частині вимог про стягнення з відповідача 31 576,99 грн. заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності по договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року за період травень, липень, вересень 2019 року.

Позивачем також заявлено до стягнення 28 200,68 грн. пені, 8595,19 грн три відсотки річних та 14616,66 гривень інфляційних втрат, що нараховані на заборгованість по оплаті добових небалансів, а також 4738,30 грн. пені, 1443,03 грн. три відсотки річних та 2445,12 грн. інфляційних втрат, що нараховані на заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 01.09.2019 по 31.01.2021 та 3% річних за період з 22.08.2019 по 25.02.2021, що нараховані на заборгованість по оплаті добових небалансів, суд встановив, що нарахування розраховані з урахуванням порядку та строків оплати, визначених умовами Договору, у зв`язку з чим є обґрунтованими, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення 8595,19 грн трьох відсотків річних та 14616,66 гривень інфляційних втрат, що нараховані на заборгованість по оплаті добових небалансів, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 01.07.2019 по 31.01.2021 та 3% річних за період з 20.06.2019 по 25.02.2021, що нараховані на заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності, суд встановив, що нарахування розраховані з урахуванням порядку та строків оплати, визначених умовами Договору, у зв`язку з чим є обґрунтованими, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення 1443,03 грн. трьох відсотків річних та 2445,12 грн. інфляційних втрат, що нараховані на заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі, неустойкою.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 4 та 6 ст.231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 13.1 Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Пунктом 13.5 Договору сторони узгодили, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем розрахунки пені на заборгованість по оплаті добових небалансів здійснені за загальний період з 22.08.19 по 21.04.20, розрахунки пені на заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності здійснені за загальний період з 20.06.19 по 21.04.20.

Судом перевірено розрахунок пені, що нарахована на заборгованість по оплаті добових небалансів та на заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності за заявлений позивачем період та встановлено, що він відповідає вищевказаним положенням законодавства України, а також умовам Договору, є арифметично вірним, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача пені 28 200,68 грн. пені, що нарахована на заборгованість по оплаті добових небалансів, а також 4738,30 грн. пені, що нарахована на заборгованість за перевищення замовленої (договірної) потужності, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 4205,69 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (37503, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87, Ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, Ідентифікаційний код юридичної особи в ) 188 763,63 грн заборгованості оплати добових небалансів, 28 200,68 грн. пені, 8595,19 грн три відсотки річних та 14616,66 гривень інфляційних втрат, 31576,99 грн. заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності, 4738,30 грн. пені, 1443,03 грн. три відсотки річних та 2445,12 грн. інфляційних втрат, 4205,69 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2021 р.

Суддя Киричук О.А.