ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3635/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Левшиній І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Фартух О.О. адвокат;

від відповідача: Чорний О.В. адвокат;

від третьої особи: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Сервіс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТТ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд" про стягнення 21402,21грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Сервіс» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТ» про стягнення 21402,21грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Сервіс» посилається на помилкове перерахування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТ» грошових коштів у сумі 20000,00грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2020р. відкрито провадження у справі №916/3635/20, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.01.2021р. о 11:20.

В судовому засіданні від 14.01.2021р. було оголошено перерву на 04.02.2021р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

04.02.2021р. за вх.суду№3183/21 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні від 04.02.2021р. позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2021р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Євро Сервіс, призначено справу №916/3635/20 до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.03.2021р. о 12:15.

04.03.2021р. за вх.суду№6113/21 позивач надав о суду додаткові пояснення.

У зв`язку із повідомленням про замінування будівлі суду та евакуацію відвідувачів та працівників суду, засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021р. призначено підготовче засідання на 16.03.2021р. о 12:40 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

31.03.2021р. за вх.суду№8846/21 відповідач звернувся до суду з заявою про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в якій просить залучити Приватне акціонерне товариство «Завод залізобетонних виробів №2 «Одесбуд» (65000, м. Одеса, вул. Хімічна, 5, ).

В підготовчому засіданні від 01.04.2021р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 20.04.2021р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2021р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТТ про залучення третьої особи по справі №916/3635/20 та залучено Приватне акціонерне товариство «Завод залізобетонних виробів №2 «Одесбуд» до участі у справі №916/3635/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2021р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №916/3635/20.

В підготовчому засіданні від 20.04.2021р. було оголошено перерву на 11.05.2021р. о 10:50, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.04.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 11.05.2021р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.05.2021р. закрито підготовче провадження у справі №916/3635/20, призначено справу до розгляду по суті на 25.05.2021р. о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 25.05.2021р., судове засідання 25.05.2021р. о 11:00 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 31.05.2021р. призначено судове засідання на 08.06.2021р. о 12:15 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 08.06.2021р. було оголошено перерву на 24.06.2021р. о 12:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.06.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 24.06.2021р. було оголошено перерву на 06.07.2021р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 06.07.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3635/20.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив:

Як вказує позивач, 20.12.2019р. з поточного рахунку ТОВ «Євро Сервіс» (позивач) були помилково списані та перераховані грошові кошти в розмірі 20000,00грн. на користь ТОВ «ВЕСТТ» (відповідач). Відповідно до інформації з платіжного доручення призначення платежу «... згідно рахунку №376 від 20.12.2019р. за роботу вантажного тягача та екскаватора за адресою м. Одеса, вул. Хімічна, 5, ПРАТ «Завод ЗБВ№2» «Одесбуд» в т.ч. ПДВ». В жовтні 2020 року, було виявлено, що між позивачем та відповідачем не укладалося жодних договорів як письмових так і усних, договори про наміри а також попередні договори не укладалися, жодних актів виконаних робіт не підписувалося, більш того було встановлено той факт що фактично послуги для позивача не надавалися. Встановивши дані обставини, позивач невідкладно повідомив про це відповідача надіславши письмову вимогу з проханням повернути помилково перераховані платежі. Дана вимога відповідачем була проігнорована, і на час подачі цієї позовної заяви жодних відповідей та пояснень на адресу позивача не надходило. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи те що між сторонами не укладалося жодних договорів та не виникали цивільно-правові відносини, позивач вважає що має право звернутися до суду з проханням стягнути з відповідача помилково перераховані кошти в розмірі 20000,00грн. на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Позивач, на підставі ст.ст. 536, 625, 1214 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу 812,00грн. інфляційних збитків та 590,21грн. 3% річних.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 20000,00грн. основного боргу, 812,00грн. інфляційних збитків, 590,21грн. 3% річних.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що 20.12.2019р. на номер механіка TOB «ВЕСТТ БУД» поступила заявка про погодження місця, часу та вартості роботи спеціальної техніки та її доставки на об`єкт замовника. Після погоджених істотних умов (місце, часу, вартості послуг) на електронну адресу ТОВ «ВЕСТТ» надійшло прохання сформувати рахунок за роботу «гідромолота» (підвісне обладнання, яке прикріпляється замість ковша до екскаватора, а саме екскаватор Hundai R 210LC-7 державний НОМЕР_1 з гідромолотом). Отже, 20.12.2019р. посадовими особами, в тому числі бухгалтером позивача, виконано обмін установчими документами (направлені на адресу позивача та на адресу відповідача листом погоджено всі істотні умови надання послуг та позивачем проведено оплату (платіжне доручення №153 надіслане листом від 20.12.2019 о 16:09).

Як вказує відповідач, ТОВ «ВЕСТТ» є юридичною особою, основним із видів діяльності якого є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. На підставі договору оренди від 01.07.2016р. №ОТ-01/07/16, укладеного між ТОВ «ВЕСТТ БУД» (орендодавець) та відповідачем у грудні 2019 році було прийнято в строкове платне користування техніки, зокрема Спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.480 державний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом платформою ANDOVER TRAILER DFHNCL 64,5,с№ НОМЕР_3 та екскаватор Hundai R210 LC-7 з гідромолотом, державний номер НОМЕР_4 , які належать орендодавцю. На виконання вищезазначеного договору орендодавцем надані акти виконаних робіт (наданих послуг) від 28.12.2019р. №48 та від 28.12.2019р. №49, проведено оплату та зареєстровано податкову накладну в реєстрі податкових накладних. Отже відповідач мав право користуватися та розпоряджатися технікою в своїй діяльності та надавати послуги стороннім особам.

Відповідач зазначає, що 23.12.2019р. за вказаною адресою, а саме: м. Одеса, вул. Хімічна, 5 ПРАТ «Завод ЗБВ №2 «Одесбуд» була доставлена техніка водієм ОСОБА_1 та виконані роботи на протязі 8 годин з 8.00 до 17.00 механізатором ОСОБА_2 . Роботи прийняті без зауважень, про що засвідчено з змінному рапорті від 23.12.2019р. та в графі підпис міститься « ОСОБА_3 » та без будь-яких зауважень. Крім того, внутрішніми документами відповідача, які формуються головним механіком підтверджується випуск на лінію у справному стані техніки (Журнал обліку випуску автомобілів на лінію та повернення з лінії), а також внутрішнім змінним рапортом, в якому зазначаються покази спідометра для використання в бухгалтерському обліку. На підставі змінного рапорту від 23.12.2019р. відповідачем сформовано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23.12.2019р. №194 загальну вартість виконаних робіт 20000,00грн. Зазначений акт направлено електронною поштою на адресу позивача листом від 24.12.2019р. Зазначений акт прийнято бухгалтером позивача в телефонному режимі. Зауваження до оформлення документів чи виконання робіт з боку позивача були відсутні.

Відповідач вказує, що в акті наданих послуг та рахунку є фіксація в них узгоджених сторонами істотних умов договору, якими є предмет, ціна та строк /його дії (ч. 3 ст. 180 ГК України), а отже як відповідачем так і позивачем дотримано та узгоджено умови договору. Рахунок від 20.12.2019р. №376 містить усі істотні умови договору, отже можна вважати, що між позивачем та відповідачем укладено договір у спрощеній формі.

Як вважає відповідач, посилання позивача на відсутність договору та ставлення під сумнів взагалі виконання відповідачем робіт є хибним, оскільки в сукупності надані до суду докази підтверджують факт укладання договору у спрощеній формі та факт належного надання відповідачем послуг позивачу та відсутності жодних претензій з боку позивача у період надання послуг та після їх прийняття.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

У своїх додаткових поясненнях позивач зазначає, що копії листів які надав відповідач, які на його думку підтверджують факт надання послуг позивачу надіслані з електронних адрес ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 - такі електронні адреси жодного відношення до позивача, не мають, більш того позивач взагалі не користується послугами електронної пошти. Більш того, відповідач у своєму відзиві посилається на те що 20.12.2020р. посадовими особами, в тому числі бухгалтером позивача, виконано обмін установчими документами (направлені на адресу позивача о 13.41)». Відповідно до штатного розпису позивача, посада бухгалтера, головного бухгалтера - не передбачена, такі функції покладено на директора ТОВ «Євро Сервіс» - ОСОБА_4 . Зокрема, проаналізувавши пакет документів доданих до відзиву, встановлено що відповідач не надав жодних підтверджуючих доказів про факт надання послуг, що автоматично підтверджує правдивість та відповідність позовної заяви. Більш того, відповідач посилається на змінний рапорт від 23.12.2019р. де в графі підпис та місце печатки, міститься надпис «Ткаченко», що на думку відповідача підтверджує факт надання певних послуг, підпис директора Ткаченко В.М., у матеріалах справи наявний та різниться зі зразком підпису який надано відповідачем, що підводить до думки що відповідачем особисто, або невідомою третьою особою зроблено згадану відмітку. Більш того, до відзиву додано копію акту здачі-прийняття робіт №194 від 23.12.2019р. (та ж дата що зазначена змінному рапорті), який уже з боку позивача не підписаний, а міститься лише відмітка ТОВ «ВЕСТТ». Також відповідачем неспростовний факт того що ТОВ «Євро Сервіс» не має жодного відношення до адреси, м. Одеса, вул. Хімічна, 5, за даною адресою зареєстроване підприємство ПРАТ «ЗАВОД ЗБВ №2 «ОДЕСБУД». Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги, наступні факти, а саме: позивач не звертався за наданням послуг до відповідача; позивач не має жодного відношення до адреси м. Одеса, вул. Хімічна, 5; жодних документів які б підтверджували факт надання послуг для позивача, зі сторони відповідача не подано.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2019р. згідно платіжного доручення №153 від 20.12.2019р. з поточного рахунку позивача були списані та перераховані грошові кошти в розмірі 20000,00грн. на користь ТОВ «ВЕСТТ». Відповідно до інформації з платіжного доручення призначення платежу «... згідно рахунку №376 від 20.12.2019р. за роботу вантажного тягача та екскаватора за адресою м. Одеса, вул. Хімічна, 5, ПРАТ «Завод ЗБВ№2» «Одесбуд» в т.ч. ПДВ».

Як наполягає позивач, вказані кошти були перераховані помилково, оскільки між позивачем та відповідачем не укладалося жодних договорів як письмових так і усних, договори про наміри а також попередні договори не укладалися, жодних актів виконаних робіт не підписувалося, більш того було встановлено той факт що фактично послуги для позивача не надавалися.

Як вказує позивач, враховуючи обставини відсутності між сторонами будь-яких господарських правовідносин, як правових підстав для виникнення у позивача обов`язку по перерахуванню відповідачу 20000,00грн., можливо дійти висновку, що відповідач є особою, яка набула майно (грошові кошти) без достатньої правової підстави у розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України, і, як наслідок, зобов`язана повернути позивачу це майно (грошові кошти) у розмірі 20000,00грн. однак відповідачем не було повернуто безпідставно набуті кошти в сумі 20000,00грн. чим порушено вимоги закону.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як встановлено судом та зазначено вище, між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні правовідносин, як правові підстави для виникнення у позивача обов`язку по перерахуванню відповідачу 20000,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, роботи проходили на території ПрАТ "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд". З переписки між ТОВ "ВЕСТТ" та ПрАТ "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд" видно, що ПрАТ "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд" просить виставити рахунок та направити його на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та зазначено, що оплачувати роботи буде ПрАТ "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд".

Доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву про укладання між сторонами договору у спрощеній формі та належного надання відповідачем послуг позивачу та відсутності жодних претензій з боку позивача у період надання послуг та після їх прийняття судом до уваги не приймаються оскільки, як вбачається з пояснень позивача електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 не мають відношення до позивача.

Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано належних доказів надання позивачу послуг на суму 20000,00грн. та доказів повернення позивачу грошових коштів у сумі 20000,00грн. у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача помилково перерахованих згідно платіжного доручення №153 від 20.12.2019р. грошових коштів у сумі 20000,00грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 812,00грн. інфляційних збитків, 590,21грн. 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст.ст. 1214 та 536 Цивільного кодексу України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами (у т.ч. безпідставно одержаними) боржник повинен сплатити проценти в розмірі, визначеному в договорі, законі чи іншому акті цивільного законодавства.

В разі помилкового перерахування коштів і їх неповернення до боржника цілком можливо застосувати ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно з її приписами боржник (неналежний отримувач) має повернути кредитору (платнику) за його вимогою суму простроченого боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час затримки платежу та 3% річних від простроченої суми.

Тобто дія ст. 625 Цивільного кодексу України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення, у т.ч. і на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі Цивільного кодексу України (набуття майна без достатньої правової підстави).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17, від 16.05.2018р. у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин днем пред`явлення вимоги буде день отримання листа з вимогою про повернення помилково отриманих коштів. Із цієї дати починається відлік 7-денного строку (з урахуванням ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України). З 8-го дня платник має право вимагати від неналежного отримувача сплати 3% річних від простроченої суми й інфляційних виплат.

Позивач просить стягнути з відповідача 812,00грн. інфляційних збитків, 590,21грн. 3% річних за період з 21.12.2019р. (наступний день з дати помилкового перерахування грошових коштів) по 14.12.2020р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути помилково перераховані кошти 24.10.2020р. (лист за №3/10), однак в матеріалах справи відсутні докази щодо дати отримання вимоги відповідачем у зв`язку з чим неможливо встановити з якої дати починається відлік 7-денного строку (з урахуванням ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що позивачем невірно зазначений період нарахування інфляційних витрат та 3% річних, відсутність доказів дати отримання відповідачем вимоги про повернення помилково перерахованих коштів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 812,00грн. інфляційних збитків, 590,21грн. 3% річних.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Сервіс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТТ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд" підлягають частковому задоволенню у сумі 20000,00грн., у позовних вимогах про стягнення 812,00грн. інфляційних збитків, 590,21грн. 3% річних судом відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1964,11грн. покласти на відповідача, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 137,89грн. покласти на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Сервіс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТТ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Завод залізобетонних виробів №2 "Одесбуд" про стягнення 21402,21грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТТ" (65013, м. Одеса, пров. 4-й Локомотивний, 38А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Сервіс" (65026, м. Одеса, вул. Грецька, 24, кв.5, ) 20000,00грн. основного боргу, 1964,11грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

3. У позовних вимогах в частині інфляційних збитків на суму 812,00грн. та 3% річних на суму 590,21грн. - відмовити.

Повне рішення складено 15 липня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова