ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1173/16

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: суддя О.В. Конюх - головуюча, судді А.Р. Ейвазова та В.А. Ярема, розглянувши скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» від 02.06.2021 № 0206/2021 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. у справі № 911/1173/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Боярка Київської області,

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», м. Київ,

про стягнення 397 789 609,75 грн.

за участю представників:

від стягувача: Поліщук Н.Г., адвокат, довіреність від 15.01.2021 № 14-31;

від боржника (скаржник): Богдан С.В., довіреність від 30.12.2020 № Др-139-1220;

від приватного виконавця: Пилипчук В.Г., особисто;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 11.10.2016 (головуючий суддя Щоткін О.В., судді - Конюх О.В., Кошик А.Ю.) позов задоволено частково. В частині стягнення 188 873,46 грн. основного боргу припинено провадження. Стягнуто з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 347 075 486,01 грн. основного боргу, 25 845 397,43 грн. пені, 1 762 186,19 грн. 3% річних та 194 791,49 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 рішення господарського суду Київської області від 11.10.2016 у справі № 911/1173/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 скасовано, а рішення господарського суду Київської області від 11.10.2016 залишено в силі.

На примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 11.10.2016 господарським судом Київської області 06.07.2017 видано відповідний наказ.

08.06.2021 від акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до господарського суду надійшла скарга від 02.06.2021 № 0206/2021 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. у справі № 911/1173/16, в якій скаржник просить суд:

- скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В. Г. задовольнити;

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. щодо не зняття арешту з грошових коштів, розміщених на рахунку акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Альянс»;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. зняти арешт з грошових коштів акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», розміщених на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Альянс».

Скарга обґрунтована тим, що 18.05.2021 скаржник направив приватному виконавцю заяву від 17.05.2021 про зняття арешту з коштів боржника на вказаному рахунку, яка була залишена приватним виконавцем без будь-якого реагування.

Скаржник, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.10.2019 у справі №916/1572/19, твердить, що рахунки, передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцем арешт не накладається. Посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №905/361/19, скаржник твердить, що зняття арешту з коштів здійснюється на підставі поданих боржником документів, що підтверджують виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Скаржник твердить, що рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Банк Альянс», призначений виключно для виплати заробітної плати, не підлягає арешту.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.06.2021 визначено склад колегії суддів для розгляду вказаної скарги: суддя Конюх О.В. - головуючий, судді Ярема В.А. та Ейвазова А.Р.

Відповідно до частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу Україна скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.06.2021 визначено склад колегії суддів для розгляду вказаної скарги, а саме: суддя Конюх О.В. - головуючий, судді Ярема В.А. та Ейвазова А.Р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2021 розгляд скарги акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» від 02.096.2021 № 0206/2021 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. у справі № 911/1173/16 призначено на 18.06.2021.

11.06.2021 до господарського суду Київської області надійшло клопотання стягувача - акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 11.06.2021 № 39/3-4277-21 про витребування доказів у порядку ст. 81 ГПК України, відповідно до якого заявник просив суд витребувати інформацію (виписки) про рух коштів та операції по рахунках, відкритих АТ «Київоблгаз», починаючи з 04.03.2021 (з моменту накладення виконавцем арешту на кошти боржника), від наступних банківських установ: акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», публічного акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» та акціонерного товариства «Банк Альянс». Заявлене клопотання обґрунтоване неможливістю отримати вищезазначені докази самостійно, разом із тим, за доводами стягувача зазначені докази свідчитимуть про використання боржником й інших банківських рахунків для виплати працівникам боржника заробітної плати, а не лише рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Банк Альянс».

17.06.2021 до господарського суду надійшли заперечення стягувача АТ «НАК «Нафтогаз України» від 14.06.2021 №39/3-4290-21 на скаргу боржника на дії та бездіяльність приватного виконавця. У запереченнях стягувач твердить про те, що частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з коштів боржника, відповідно до частини 5 цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стягувач твердить, що до компетенції приватного виконавця не входить перевірка цільового призначення рахунків боржника. В той же час ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця зняти арешт з рахунку боржника у разі надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення. Тобто повідомлення приватного виконавця про рахунки, які не підлягають арешту, є завданням банку. Стягувач спростовує посилання боржника на постанову Верховного Суду від 10.10.19 у справі №916/1572/19, оскільки у пункті 7.16 цієї постанови також вказано, що чинним законодавством не передбачено відкриття рахунків із спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. А за змістом пункту 7.23 цієї постанови Верховний Суд вказав про необхідність зазначення у заяві про зняття арешту з коштів розміру зобов`язання з виплати заробітної плати, а також надання виконавцю документів, що підтверджують ці обставини.

Також стягувач спростовує посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №915/1000/18, оскільки згідно цієї постанови саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та у разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач твердить, що долучена до заяви про зняття арешту та до скарги довідка без номера та дати щодо наявності заборгованості із заробітної плати, за підписом фінансового директора та головного бухгалтера боржника не є належним доказом нявності та розміру зобов`язання боржника із виплати заробітної плати, оскільки такими доказами є звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (та відповідна квитанція податкової служби про підтвердження отримання звіту у разі подачі юридичною особою звітк в електронній формі); податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ, затверджена наказом Мінфіну від 13.01.2015 №4).

17.06.2021 до господарського суду від стягувача АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшли додаткові пояснення від 17.06.2021 №39/3-4394-21, відповідно до яких стягувач твердить, що з матеріалів виконавчого провадження №59315908 вбачається, що значні кошти на виплату заробітної плати у період з березня 2021 року проходили через рахунки, відкриті боржником у АБ «Кліринговий дім», який залишив без виконання постанову приватного виконавця від 04.03.2021 про арешт коштів без виконання в частині арешту коштів, передбачених для виплати заробітної плати і податків, пов`язаних із її виплатою.

18.06.2021 до господарського суду Київської області надійшли письмові заперечення приватного виконавця на скаргу боржника щодо дій та бездіяльності приватного виконавця, у яких приватний виконавець пояснює таке.

19.05.2021 приватний виконавець отримав від боржника заяву про зняття арешту з коштів у межах сум, необхідних для виплати заробітної плати станом на 06.05.2021 у розмірі 30 923 009,02 грн., на яку приватний виконавець, у порядку пункту 3.7. Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належить до сфери його управління, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2004 № 26/5, 11.06.2021 направив на адресу боржника відповідь, якою відмовив у знятті арешту, із посиланням на те, що боржник до заяви додав довідку про заборгованість із нарахованої заробітної плати та супутніх податках/зборах в обсязі 30 920 433,02 грн., яка не засвідчена печаткою підприємства боржника та не є первинною бухгалтерською документацією із нарахування заробітної плати працівникам. Крім того, 11.03.2021 акціонерний банк «Кліринговий дім» повідомив приватного виконавця, що залишає постанову від 04.03.2021 № 59345908 про арешт коштів без виконання в частині арешту коштів, що передбачені для виплати заробітної плати і податків, пов`язаних з її виплатою, що підтверджує факт того, що боржник виплачує працівникам заробітну плату з інших рахунків, відтак права працівників боржника на отримання заробітної плати не є порушеними.

Також, приватним виконавцем представлено копію матеріалів виконавчого провадження 59315908.

У судове засідання 18.06.2021 з`явились представники стягувача, скаржника/боржника та приватний виконавець.

Ухвалою від 18.06.2021 клопотання акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 11.06.2021 № 39/3-4277-21 про витребування доказів повернуто заявнику без розгляду.

У судовому засіданні 18.06.2021 оголошено перерву до 02.07.2021, про що присутні представники стягувача, боржника та приватний виконавець повідомлені особисто під розпис.

29.06.2021 до господарського суду Київської області від приватного виконавця надійшло клопотання від 29.06.2021 № 534 разом із додатковими доказами, на підтвердження твердження про виплату боржником заробітної плати своїм працівникам через інші рахунки АБ «Кліринговий дім».

01.07.2021 до господарського суду Київської області від представника боржника надійшли письмові пояснення, у яких скаржник спростовує аргументи інших учасників справи. Боржник твердить, що всупереч приписам ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких приватний виконавець був зобов`язаний відреагувати на заяву про зняття арешту з коштів не пізніше наступного робочого дня, приватний виконавець Пилипчук В.Г. надав відповідь на заяву боржника від 17.05.2021 про зняття арешту з коштів листом від 11.06.2021 № 498, який боржник отримав лише 22.06.2021, тобто з порушенням строку, що, за доводами боржника, свідчить про бездіяльність приватного виконавця щодо розгляду заяви у передбачений законодавством строк.

Скаржник вказує, що 22.03.2021 між боржником та акціонерним товариством «Банк Альянс» укладено договір про внесення змін та доповнень до договору банківського рахунку від 09.07.2019 № 44327, відповідно до якого сторони домовились визначити особливий статус (цільове призначення) рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Альянс», визнали його рахунком, що використовується виключно для оплати/виплати заробітної плати, оплати інших видатків та зборів, що нерозривно пов`язані з виплатою заробітної плати працівникам клієнта.

Посилаючись на ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник твердить, що грошові кошти, що перебувають на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Банк Альянс», будуть використовуватись боржником виключно для оплати/виплати заробітної плати, оплати інших видатків та зборів, що нерозривно пов`язані з виплатою заробітної плати працівникам та в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» наявні підстави для зняття арешту з грошових коштів боржника, розміщених на рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Банк Альянс».

02.07.2021 до господарського суду Київської області від приватного виконавця надійшло клопотання від 02.07.2021 № 571 разом із додатковими доказами, які судом долучено до матеріалів справи.

Судове засідання, призначене на 02.07.2021, не відбулось з технічних причин. Ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2021 розгляд скарги акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» від 02.06.2021 № 0206/2021 на дії та бездіяльність приватного виконавця Пилипчука В.Г. у справі №911/1173/16 призначено на 06.07.2021, про що представників стягувача, боржника та приватного виконавця було повідомлено 02.07.2021 особисто під розписку.

У судове засідання 06.07.2021 з`явились представники стягувача, боржника та приватний виконавець.

Розглянувши скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» від 02.06.2021 № 0206/2021 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. у справі № 911/1173/16, колегія суддів господарського суду встановила таке.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Положеннями частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. від 04.03.2021 ВП № 59315908 поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області № 911/1173/16, виданого 06.07.2017.

У межах виконавчого провадження № 59315908 приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім», МФО 300647, та акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», МФО 300465, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім кошів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ідентифікаційний код 20578072), у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, всього у загальній сумі 367 817 654,53 грн. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчиком В.Г. при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 06.07.2016 № 911/1173/16 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках акціонерного товариства «Банк Альянс», МФО 300119, та акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім», МФО 300647, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім кошів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ідентифікаційний код 20578072), у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, всього у загальній сумі 406 041 650,88 грн. (постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. від 04.03.2021 ВП № 59315908).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (у редакції, що була чинною станом на дату звернення боржника до приватного виконавця із заявою про зняття арешту), поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 2 частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

22.03.2021 між АТ «Банк Альянс» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» укладено Договір про внесення змін та доповнень до договору банківського обслуговування від 09.07.2020 № 44327, відповідно до якого акціонерне товариство «Банк Альянс» та акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» дійшли взаємної згоди:

не виконувати платіжні доручення, що надані клієнтом, у разі якщо призначення платежу не відповідає цільовому призначенню рахунку, за умови, що даному рахунку надано відповідний статус (цільове призначення) за погодження клієнта з банком;

визначити цільове призначення рахунку, у тому числі визнали рахунок таким, що використовується виключно для оплати заробітної плати, оплати інших видатків та зборів, що нерозривно пов`язані з виплатою заробітної плати працівникам клієнта, а також ініціювати перед банком встановлення відповідного цільового призначення за рахунком, шляхом надання відповідного повідомлення/заяви будь-яким із засобів зв`язку;

у разі встановлення/виокремлення будь-якого з відкритих рахунків/рахунку, що відкривається на умовах визначених цим договором, в рахунок з окремим призначенням, у тому числі для оплати заробітної плати, оплати інших видатків та зборів, що нерозривно пов`язані з виплатою заробітної плати працівникам клієнта, за відповідним погодженням з банком, дотримуватись/використовувати відповідний рахунок, виключно за його цільовим призначенням.

З договору від 22.03.2021 про внесення змін та доповнень до договору банківського обслуговування від 09.07.2020 № 44327 також вбачається, що сторони (банк та клієнт) домовились визначити особливий статус (цільове призначення) рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Альянс», та визнали його рахунком, що використовується виключно для оплати/виплати заробітної плати, оплати інших видатків та зборів, що нерозривно пов`язані з виплатою заробітної плати працівникам клієнта.

Суд встановив, що боржник звернувся до приватного виконавця з заявою від 17.05.2021 № 1705/2021, в якій виклав вимогу про зняття арешту з грошових коштів в сумі 30 923 009,02 грн., які містяться на рахунку НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Альянс», для виплати заробітної плати.

До заяви було додано копію вказаного договору від 22.03.2021 про внесення змін та доповнень до договору банківського обслуговування від 09.07.2020 № 44327 та довідку, підписану фінансовим директором та головним бухгалтером боржника про те, що станом на 06.05.2021 існує заборгованість АТ «Київоблгаз» із нарахованої заробітної плати та супутніх податках/зборах включно в обсязі 30 920 433,02 грн.

Посилаючись на частину 2 та пункт 1 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник твердить, що приватний виконавець, отримавши документальне підтвердження того, що спірний рахунок є рахунком із спеціальним режимом використання, а кошти на ньому призначені виключно для виплати заробітної плати, а також документальне підтвердження виникнення у боржника зобов`язання із сплати заробітної плати та супутніх податків та зборів, був зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня зняти арешт з коштів на вказаному рахунку.

Арешт приватним виконавцем знято не було.

Листом від 11.06.2021 № 498 приватний виконавець надіслав боржнику повідомлення про відмову у задоволенні заяви від 17.05.2021 № 1705/2021 про зняття арешту з рахунку посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 по справі № 905/361/19, та те, що для розрахунку та виплати заробітної плати використовується розрахунково-платіжна відомість працівника та розрахунково-платіжна відомість зведена, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2018 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», які підтверджують розмір заробітної плати, яку підприємство має виплатити своїм працівникам, і які боржником до заяви не додані.

Разом із тим, колегія суддів встановила, що рахунок НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Альянс», відповідно до договору від 22.03.2021 між банком та боржником призначений для виплати заробітної плати, не є рахунком із спеціальним режимом використання з огляду на таке.

Як встановлено вище, відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (у редакції, що була чинною станом на дату звернення боржника до приватного виконавця із заявою про зняття арешту), поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до пунктів 4-7 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, банки мають право відкривати поточні, вкладні (депозитні) рахунки та рахунки умовного зберігання (ескроу): 1) резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам); 2) нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам).

Банки мають право відкривати кореспондентські рахунки банкам - резидентам і нерезидентам України, філіям іноземних банків. Клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської/підприємницької/інвестиційної/незалежної професійної діяльності/діяльності, яка не пов`язана з підприємницькою, і власних потреб.

Клієнт для відкриття рахунку подає до банку документи, які на час їх подання мають бути чинними (дійсними) та їх оформлення має відповідати вимогам законодавства України.

Банк не має права відмовити у відкритті рахунку, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, за поточними рахунками, що відкриваються банками клієнтам-резидентам у національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Суд відзначає, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Відповідно до пункту 68 Інструкції, банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.

Суб`єкт господарювання для відкриття рахунків фізичним особам через свого представника (фізична особа - підприємець може подати зазначені нижче документи особисто) подає до банку такі документи: 1) заяву про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб (додаток 4); 2) перелік фізичних осіб, на користь яких відкриваються рахунки, із зазначенням ідентифікаційних даних цих осіб.

Суб`єкт господарювання, який має відкритий рахунок у цьому банку, для відкриття поточних рахунків фізичним особам може подавати до банку зазначені в пункті 68 розділу V цієї Інструкції документи в електронній формі засобами інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем, якщо це передбачено договором банківського рахунку. Банк і суб`єкт господарювання укладають договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. Видаткові операції за такими рахунками здійснюються після звернення фізичної особи до банку, пред`явлення нею документів, що дають змогу банку верифікувати клієнта, та укладення договору банківського рахунку.

Відтак, судом встановлено, що спірний рахунок НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Альянс» не є рахунком зі спеціальним режимом використання, а є поточним рахунком, який за договором між банком та клієнтом використовується виключно для виплати заробітної плати та супутніх виплат. Також, суд враховує, що умови Договору банківського обслуговування від 09.07.2020 № 44327 про використання рахунку виключно для виплати заробітної плати можуть бути змінені за згодою сторін договору у будь-який час.

Разом із тим, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст. 43 Конституції України).

Згідно із частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 по справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Суд вважає безпідставними посилання приватного виконавця та стягувача на те, що акціонерний банк «Банк «Кліринговий дім» повідомив приватного виконавця, що банк залишає постанову від 04.03.2021 № 59345908 про арешт коштів без виконання в частині арешту коштів, що передбачені для виплати заробітної плати і податків, пов`язаних з її виплатою, відтак заробітна плата сплачується через інші рахунки, відкриті боржнику у іншому банку.

Суд бере до уваги, що виплата заробітної плати є не разовим, а періодичним зобов`язанням, розмір якого постійно варіюється.

Боржник не обмежений у праві відкрити декілька поточних рахунків для виплати заробітної плати та інших обов`язкових платежів, а також вимагати зняття арешту з коштів на різних рахунках у різних банках для забезпечення повної та своєчасної виплати заробітної плати, однак, за умови підтвердження суми зобов`язання з виплати заробітної плати та супутніх платежів належними документами.

Суд погоджується з твердженнями приватного виконавця та стягувача про те, що подана до приватного виконавця та до суду довідка без номера і дати про заборгованість із заробітної плати не є достатнім доказом розміру зобов`язань боржника, оскільки не містить необхідної повної та вичерпної інформації, достатньої для прийняття мотивованого рішення про зняття арешту коштів, зокрема щодо розміру потреби у коштах для виплати заробітної плати та супутніх платежів на відповідний період.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015, № 435 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 1 розділу ІІІ якого встановлено, що страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Звітним періодом є календарний місяць.

Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів подається за формою N Д4 згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Крім того, Наказом Мінфіну від 13.01.2015, № 4 затверджено форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку його заповнення та подання, відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ якого розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) з розбивкою по місяцях звітного кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий Розрахунок за календарний рік не подається. Розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент та незалежно від того чи виплачені платником єдиного внеску суми такого внеску фактично після їх нарахування до сплати протягом звітного періоду.

Вищезазначені звіт та податковий розрахунок містять вичерпні достатні відомості про зобов`язання страхувальника щодо виплати заробітної плати та супутніх платежів, відтак є належними документами, які можуть бути підставою для прийняття приватним виконавцем рішення про зняття арешту з коштів, що призначені для виплати заробітної плати, на будь-яких поточних рахунках боржника.

З огляду на викладене, у спірному питанні приватний виконавець діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, абзац другий частини 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає строк для зняття арешту з рахунку, а не строк для надання відповіді на заяву про зняття арешту, відтак, оскільки приватний виконавець, не знявши арешт з коштів на рахунку, діяв правомірно, відсутні також підстави твердити про бездіяльність державного виконавця у контексті строку надання відповіді на заяву боржника.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене суд, керуючись статтями 234, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» від 02.06.2021 № 0206/2021 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. у справі № 911/1173/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 255 ГПК України протягом строків, передбачених ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 09.07.2021.

Суддя О.В. Конюх

Суддя А.Р. Ейвазова

Суддя В.А. Ярема