Господарський суд Рівненської області
"13" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/72/21
Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., розглянувши матеріали справи
за позовом: ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинської Дивізії 29"
третя особа: Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради
про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації
Без виклику представників сторін.
01 лютого 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Рівненської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинської Дивізії" третя особа: Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації.
Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/72/21 за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинської Дивізії" третя особа: Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації.
06 липня 2021 року судом прийнято рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.
18 березня 2021 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній просить суд стягнути з позивачів 12 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
12 липня 2021 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказі надання правової допомоги, зазначене клопотання зареєстровано 13 липня 2021 року відділом канцелярії (вх.№6039/21 від 13 липня 2021 року).
Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як зазначалося вище, відповідачем 18 березня 2021 року подано клопотання про стягнення з позивачів судових витрат на правничу допомогу, однак в такому клопотанні не зазначено, що відповідач планує подавати додаткові докази на підтвердження понесених судових витрат, також відповідачем не було зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі, що будуть подані додаткові докази.
Оскільки клопотання про долучення доказів надання правової допомоги, подане без дотримання вимог ч.8 ст.129 ГПК України, таке залишається судом без розгляду, та не приймається до уваги при винесенні додаткового рішення.
Судом встановлено, що при винесенні рішення по справі 918/72/21, судом не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем.
У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
За вказаних обставин, суд керуючись статтею 244 ГПК України виносить додаткове рішення, в якому розглядає заявлені до стягнення судові витрати понесені ОСББ "Волинської Дивізії 29" при розгляді справи № 918/72/21.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинської Дивізії 29" представляв адвокат Шендера Олена Миколаївна, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги №4/2 від 13.02.2021 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВК № 1002221.
Повноваження Шендери О. М. , як адвоката, підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №624 від 05.06.2008 року.
Як вбачається із укладеного між позивачем (клієнт) та адвокатським бюро "Шендера та партнери" договору про надання правової допомоги №4/2 від 13.02.2021 року, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати кваліфіковану правову допомогу.
Договором про надання правової допомоги урегульовано, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар вказаний в рахунку. Гонорар за підготовку документів та участь у суді першої інстанції становить 8 000 грн. 00 коп. та сплачується авансом.
18 лютого 2021 року відповідач згідно платіжного доручення №18 від 18.02.2021 року сплатив на рахунок адвокатського бюро 8 000 грн. 00 коп., призначення платежу: оплата за надання правової допомоги, згідно Договору №4/2 від 13.02.2021 року, рахунок №5/2 від 13.02.2021 року.
В ході розгляду справи судом було проведено 10 (десять) судових засідань, з яких у дев`яти судових засіданнях був присутній адвокат Шендера О.М., як представник відповідача.
Згідно наведених документів, загальна сума гонорару сплаченого ОСББ "Волинської Дивізії 29" адвокатському бюро «Шендера і партнери» за надану правову допомогу у даній справі становить 8 000 грн. 00 коп.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Разом з тим, суд констатує, відповідачем заявлені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп., в той час, як до матеріалів справи долучено докази понесених та оплачених витрат в розмірі 8 000 грн. 00 коп.
За вказаних обставин суд вбачає, що співмірність визначена у частині четвертій статті 126 ГПК України застосовується до судових витрат, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для ведення даної справи, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару сплаченого відповідачем адвокату, відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України в підтвердженому розмірі, а саме 8 000 грн. 00 коп.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Як вбачається із матеріалів справи №918/72/21, рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.07.2021 року в задоволенні позову відмовлено. Заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу та їх зменшення від Позивачів не надходило.
З огляду на викладене, враховуючи складність справи, об`ємність справи, предметом спору було визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації, часу затраченого на вивчення справи, дана справа розглядалась в порядку загального провадження, було проведено десять судових засідань, відтак, суд дійшов висновку, що витрати ОСББ «Волинської Дивізії 29» на професійну правничу допомогу слід стягнути в розмірі підтвердженому матеріалами справи, а саме 8 000 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, суд
1. Винести додаткове рішення, яким клопотання (вх№2583//21 від 18.03.2021 року) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинської Дивізії 29" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 13.07.2021 року
Суддя Вадим Торчинюк