ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Черкаси справа № 925/694/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), вул. Басейна, 1/2А, м. Київ (поштова адреса: вул. Велика Васильківська, 6, м. Київ, 01024)

до фізичної особи-підприємця Бусаєва Сергія Вікторовича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення 102144,03 грн заборгованості,

без участі повноважних представників сторін.

Комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київради звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Бусаєва Сергія Вікторовича про стягнення 102144,03 грн заборгованості за Договором щодо розміщення засобу пересувної дрібно-роздрібної торговельної мережі №ПД-П-10361/1220 від 13.02.2017, з яких:

- 68355,56 грн основного боргу,

- 15684,54 грн інфляційних втрат,

- 6584,61 грн - 3% річних,

- 11519,32 грн пені,

та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.05.2021 відкрито провадження у справі. Судове засідання визначено провести 30.06.2021 у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження, направлена на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, що вказані в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.06.2021 судове засідання відкладено на 14.07.2021.

Судом розміщено оголошення на сайті суду про дату та місце проведення засідання суду.

Ухвала господарського суду Черкаської області про відкладення судового засідання направлена на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом та до суду не поверталась.

Відповідач відзиву на позов не надав. Розрахунки і доводи позивача про стягнення 66860,95 грн заборгованості відповідачем не спростовані. Контррозразунку вимоги не подано.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору. Позивач не збільшував і не зменшував розмір позовних вимог. Доказів повного погашення боргу не представив. Позивач на електронну адресу суду надіслав скановані копії оригіналів документів.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку.

Інших доказів сторонами не надано.

За результатами судового розгляду 14.07.2021 прийнято судове рішення без його проголошення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

24.10.2019 Господарським судом Черкаської області у порядку наказного провадження за заявою Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради було видано судовий наказ про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Бусаєва Сергія Вікторовича на користь заявника 68355,56 грн основної заборгованості, 7581,48 грн інфляційних, 3382,00 грн 35 річних, 11453,77 грн пені та 192,10 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.03.2020 у справі 925/1237/19 скасовано судовий наказ від 24.10.2019 (а.с. 20-22).

28.05.2021 позивач звернувся до господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення 102144,03 грн заборгованості за Договором щодо розміщення засобу пересувної дрібно-роздрібної торговельної мережі №ПД-П-10361/1220 від 13.02.2017, з яких:

- 68355,56 грн основного боргу,

- 15684,54 грн інфляційних втрат,

- 6584,61 грн - 3% річних,

- 11519,32 грн пені,

та відшкодування судових витрат.

31.01.2017 відповідно до протоколу про результати торгів №60 відповідач був визнаний переможцем за лотом №ПД-П-10361 на розміщення засобу пересувної дрібно-роздрібної торговельної мережі за адресою: Площа Контрактова, 2 м. Київ, функціональне призначення: гарячі напої.

Порядок розміщення засобів пересувної дрібно-роздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Києві регламентовано Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради «Про затвердження Порядку розміщення засобів пересувної дрібно-роздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Києві» від 02.04.2015 №300.

13.02.2017 на підставі протоколу від 31.01.2017 про результати торгів №60 між Комунальним підприємством «Міський магазин» виконавчого органу Київради та фізичною особою-підприємцем Бусаєвим Сергієм Вікторовичем укладено Договір №ПД-П-10361/1220 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі та додаток до Договору від 13.02.2017 №ПД-П-10361/1220 Вимоги чинного законодавства України, яких необхідно дотримуватись під час здійснення роздрібної торгівлі через засіб пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі (а.с. 23-34).

Відповідно п.п.1.2., 1.3. Договору місце визначене відповідно до схеми розміщення засобів пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі міста Києва, затвердженої розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 25.09.2015 №952, від 23.07.2015 №731, від 27.04.2016 №291, місце знаходиться за адресою: Площа Контрактова, буд. 2.

Відповідно п.п. 1.4.1., 1.4.2., 1.4.3. Договору функціональне призначення: гарячі напої, загальна площа: 6 м2, опис архетипу: автокафе, автокав`ярня.

Відповідно п.п. 2.1.,2.2. Договору загальна плата за облаштування та утримання місця, визначена за результатами торгів, затверджених протоколом від 31.01.2017 про результати торгів №60, складає 113422,26 грн. (в тому числі ПДВ 18903,71 грн.) за дванадцять місяців. Починаючи з дати укладення Договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі 9451,86 грн. (в тому числі ПДВ 1575,31 грн.).

Відповідно п. 2.4. Договору розмір плати за облаштування та утримання місця може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни відповідних цін і тарифів на підставі змін індексу інфляції, оприлюдненому (опублікованому) у встановленому порядку.

Відповідно п.2.5. Договору плата за облаштування та утримання місця зазначеного в п.2.2. Договору, сплачується стороною 2 на рахунок сторони 1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії цього Договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням Акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Відповідно п.2.6. Договору гарантійний внесок, який був внесений стороною 2 для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п.2.7. Якщо сума гарантійного внеску є меншою авансового платежу, сторона 2 зобов`язана сплатити обсяг коштів, яких не вистачає, в строк, зазначений в п.2.7.

Гарантійний внесок, який був внесений стороною 2 для участі в торгах, складає суму в розмірі 20000,00 грн.

Відповідно п.2.7. Договору зобов`язання сторони 2 по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечується у вигляді авансового платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: сторона сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання цього Договору, а сторона 1 зараховує авансовий платіж як плату за облаштування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії цього Договору.

Відповідно п.4.1. Договору Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 13.02.2017 по 12.02.2018, а в частині сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання зобов`язання.

Відповідно п.4.2. Договору протягом п`яти робочих днів після закінчення кожного місяця протягом строку дії цього Договору сторони підписують відповідний Акт прийому-передачі послуг.

Відповідно п.4.3. Договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Позивач зобов`язання за договором від 13.02.2017 №ПД-П-10361/1220 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі виконав в повному обсязі, що підтверджується підписаними обома сторонами Актами надання послуг:

№489 від 28.02.2017,

№764 від 30.03.2017,

№1217 від 28.04.2017,

№1698 від 29.05.2017,

№2228 від 29.06.2017,

№2996 від 31.07.2017,

№3245 від 31.08.2017,

№3971 від 29.09.2017,

№4421 від 29.10.2017,

№4899 від 28.11.2017,

№5071 від 27.12.2017,

№88 від 29.01.2018,

№182 від 27.02.2018 (а.с. 56-68).

Відповідачем на виконання умов договору від 13.02.2017 №ПД-П-10361/1220 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі були частково здійснені платежі в рахунок плати за облаштування та утримання місця, що підтверджуються платіжними дорученнями:

№МАВ14290 від 18.01.2017 на суму 20000,00 грн.;

№@2PL731783 від 13.02.2017 на суму 8355,57 грн.;

№@2PL215033 від 19.05.2017 на суму 8355,57 грн.;

№@2PL360045 від 01.06.2017 на суму 8355,57 грн. (а.с. 38-41).

Позивач отримав від відповідача лист від 03.08.2017 з проханням не розривати договори, посилався на тимчасову фінансову скруту та гарантував оплату за договором (а.с. 48).

Позивач направив на адресу відповідача письмову претензію №1/ПД-П-10361 від 11.06.2019 з метою безпосереднього врегулювання спору з відповідачем.

Відповідь на претензію позивач не отримував.

Відповідач не виконав належним чином умови Договору в частині оплати надання послуг в обумовлені строки.

Відповідно бухгалтерської довідки від 30.04.2021 щодо розрахунку заборгованості за період з 13.02.2017 по 12.02.2018 по договору від 13.02.2017 №ПД-П-10361/1220 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі сума основного боргу становить 68355,56 грн. (а.с.42)

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань стало підставою звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу та нарахувань на суму боргу з Відповідача.

Відповідач вимоги не заперечив. До моменту прийняття рішення судом борг не погасив. Доводи позивача не спростував.

Інших доказів, пояснень та документів суду сторонами не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи доводи та пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатного надання послуг на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою спірний договір від 13.02.2017 №ПД-П-10361/1220 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі є договором надання послуг і відповідає вимогам ст. 901 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір надання послуг від 13.02.2017 №ПД-П-10361/1220 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Позивач надав місце для розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі, що підтверджується підписаними обома сторонами Актами надання послуг №489 від 28.02.2017,

№764 від 30.03.2017,

№1217 від 28.04.2017,

№1698 від 29.05.2017,

№2228 від 29.06.2017,

№2996 від 31.07.2017,

№3245 від 31.08.2017,

№3971 від 29.09.2017,

№4421 від 29.10.2017,

№4899 від 28.11.2017,

№5071 від 27.12.2017,

№88 від 29.01.2018,

№182 від 27.02.2018 з оригінальним підписом та печаткою відповідача, та не оспорюється сторонами. Претензій від відповідача не заявлено.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за надання послуг, який визначений п. 2.5 Договору - Договору плата за облаштування та утримання місця зазначеного в п.2.2. Договору, сплачується стороною 2 на рахунок сторони 1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії цього Договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням Акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Строк виконання Відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем за Договором є таким, що настав.

Суд враховує відсутність претензій Відповідача стосовно невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов`язання в частині належної та повної оплати за вже отриману послугу належним чином не виконав.

Станом на 30.04.2021 заборгованість Відповідача перед Позивачем за послуги становить 68355,56 грн (основний борг).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за надану послугу у розмірі 68355,56 грн. Позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На суму заборгованості, відповідно до приписів ст. 625 ЦК України позивачем за період з 13.02.2017 по 30.04.2021 нараховано 15684,54 грн. інфляційних втрат, 6584,61 грн. - 3% річних. Нараховано також 11519,32 грн. пені з посиланням на ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст. 232 ГК України, з урахуванням строку прострочення та обмеження розміру пені двома обліковими ставками НБУ.

Судом перевірено розрахунок позивача з допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Еліт: Ліга Закон». Розрахунок виконано вірно. 15684,54 грн інфляційних втрат, 6584,61 грн - 3% річних, 11519,32 грн пені підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відсутність коштів у відповідача на виконання грошового зобов`язання, відсутність фінансування - не є підставою звільнення відповідача від виконання зобов`язання за договором.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Згідно ст. 129 ГПК України при визнанні позову судові витрати належить покласти на Відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: фізичної особи-підприємця Бусаєва Сергія Вікторовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), вул. Басейна, 1/2А, м. Київ (поштова адреса: вул. Велика Васильківська, 6, м. Київ, 01024), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

68355,56 грн основного боргу, 15684,54 грн інфляційних втрат, 6584,61 грн - 3% річних, 11519,32 грн пені, 2270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 16.07.2021.

Суддя Г.М. Скиба