ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" липня 2021 р. Справа№ 911/2058/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 19.07. 2021

розглянувши клопотання адвоката Чехонадського А.О. про визнання доказу недопустимим /неналежним/ недостовірним за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІС» на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019 (повний текст складено 21.01.2019)

у справі № 911/2058/18 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави

до Обухівської міської ради Київської області (відповідач - 1)

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІС» (відповідач - 2)

про визнання недійсним рішення та договору оренди землі

В судовому засіданні 19.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІС» на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019 у справі № 911/2058/18, розгляд якої призначено на 19.07.2021.

08.07.2021 відповідачем-2 суду подані додаткові пояснення у справі та клопотання про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

Вказане клопотання обґрунтовано наступним.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було надано незасвідчену належним чином ксерокопію акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 15.12.2017 №342-ДК/293/АП/09/01/-17, складеного ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивач, подавши незасвідчену належним чином копію цього акту, зазначив про наявність у іншої особи - ГУ Держгеокадастру у Київській області оригіналу цього письмового доказу.

При цьому позивач не надав доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Таким чином, для позивача було неможливим надати згаданий доказ суду самостійно.

Відповідно до ч.1,2 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Такого клопотання позивач в строки, встановлені ГПК України, не подав.

При цьому про витребування інших відсутніх у нього доказів, відповідне клопотання до місцевого господарського суду позивачем було подано і судом задоволено.

На виконання ухвали від 11.02.2021 апеляційного господарського суду позивач повідомив, що не отримував оригіналу згаданого акту перевірки і що останній знаходиться у ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Так, відповідно до додатку до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0.441-19078/2-17 від 18.12.2017 на адресу прокуратури Київської області був наданий акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 15.12.2017 №342- ДК/293/АП/09/01/-17, про перебування на розгляді Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області цього акту перевірки позивач згадує і у своїх листах від 26.02.2018 та від 18.08.2018 на ім"я Обухівського міського голови та ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Всі згадані документи долучені позивачем до позовної заяви.

За таких обставин представник відповідача-2 вважає, що оригіналу акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 15.12.2017 №342-ДК/293/АП/09/01/-17 у позивача не було, просить визнати доказ - незасвідчену належним чином ксерокопію акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 15.12.2017 №342-ДК/293/АП/09/01/-17, складеного ГУ Держгеокадастру у Київській області недопустимим/неналежним/недостовірним.

Представники відповідача-2 в судовому засіданні підтримали вказане клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача-2, представник відповідача-1 вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Розглянувши клопотання представника відповідача-2 про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В силу положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належність доказів, є предметом регулювання ст. 76 ГПК України де у частині першій визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Представлена до справи копія акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 15.12.2017 №342-ДК/293/АП/09/01/-17 підлягає оцінці судом як документ, на підставі якого можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Посилаючись на недопустимість як доказу акту перевірки від 15.12.2017, відповідач не довів суду факту його підробки, не проведення перевірки чи не складання вказаного акту за результатами перевірки.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката Чехонадського А.О. про визнання доказу недопустимим /неналежним/ недостовірним у справі № 911/2058/18.

Керуючись ст.ст. 91, 234, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Чехонадського А.О. про визнання доказу недопустимим /неналежним/ недостовірним у справі № 911/2058/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Повний текст ухвали підписано 21.07.2021.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська