УХВАЛА

15 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 5011-15/10488-2012

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021

у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. (головуючого), Гарник Л. Л., Остапенка О. М.

у справі за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальність "Укрбізнесвіза" арбітражного керуючого Солдаткіна С. В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС 2"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Приватного підприємства "Легіон - 2004"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Олеван Плюс"

про витребування майна у добросовісного набувача та визнання права власності на майно

в межах справи № 5011-15/10488-2012

за заявою Публічного акціонерного товариства "Неос Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (далі - ТОВ "ФК "Поліс", скаржник) звернувся безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 (повний текст складено 23.06.2021) в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання права власності.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012, якою скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020, ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза", витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС 2" на користь позивача групу приміщень; в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Відповідно до поданої касаційної скарги, скаржник не погоджується с оскаржуваним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" права власності на спірне майно.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частиною першою статті 163 ГПК України встановлено, що ціна позову про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 905/1818/19 зроблено висновок, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

З урахуванням зазначеного, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012, скаржнику належало сплатити судовий збір у відсотковому співвідношенні до вартості спірного майна (вартість спірного майна * 1,5 % * 200%).

Натомість, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Про відсутність долучення скаржником документів, що підтверджують сплату судового збору свідчить акт № 29.1-11/306 від 05.07.2021, складений канцелярією Верховного Суду при огляді касаційної скарги, яка надійшла через скриню вхідної кореспонденції.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відтак, суд зазначає, що касаційна скарга ТОВ "ФК "Поліс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме надання доказів, що підтверджують сплату судового збору та документів, за якими визначено вартість спірного майна.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 304, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Банасько