ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/142/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл.

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.04.2021 р.

по справі № 915/142/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса

до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл.

про стягнення заборгованості за договором виконання робіт в сумі 66 241,12 грн.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.04.2021 р. у справі № 915/142/21 та вирішено розглянути апеляційну скаргу у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В лютому 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт від 31.07.2017 р. № 31/17 в сумі 66 241,12 грн., з яких:

- 59 713,20 грн. основний борг;

- 1 319,66 грн. інфляційні втрати;

- 431,20 грн. 3 % річних;

- 2 388,53 грн. пеня;

- 2 388,53 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору від 31.07.2017 р. № 31/17 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт.

05.03.2021 р. Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно - Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ звернулась до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням про зменшення розміру стягуваної суми пені та штрафу на 90 %.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 19.04.2021 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ на користь позивача:

- 59 713,20 грн. основного боргу;

- 1 319,66 грн. інфляційні втрати;

- 431,20 грн. 3 % річних;

- 862,40 грн. пені;

- 1 194,26 грн. штрафу;

- 2247,30 грн. - судового збору.

Не погодившись з наведеним рішенням, Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ оскаржила його до Південно західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається на неповне з`ясування обставин справи та порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ в апеляційній скарзі зазначає, що не виконання умов договору від 31.07.2017 р. № 31/17 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт пов`язано з перебуванням відповідача у скрутному фінансовому становищі, зумовленому знаходженням ринку електричної енергії України в кризовому стані, зростанням простроченої заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець», м. Київ перед відповідачем та істотним зменшенням обсягу відпуску електроенергії.

Ще одним доводом апеляційної скарги є посилання відповідача на п. 7.1 договору від 31.07.2017 р. № 31/17 згідно якого сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором унаслідок настання форс мажорних обставин.

Форс мажорною обставиною на думку Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ є карантин, введений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211.

Товариство з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ не підлягає задоволенню за наступними обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2017 р. між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса (виконавець) укладено договір на виконання робіт № 31/17.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає та зобов`язується оплатити, а виконавець приймає на себе виконання робіт, а саме: авторський нагляд за виконанням робіт з реконструкції та технічному переозброєнні за темою Енергоблок №1. Коригування ПКД 20/15-ПЗ зм.1 на трансформатор зв`язку 330/150/35 кВ 2АТ. Код згідно з ДКПП ДК 016:2010-71-12.

Згідно з п. 2.1. договору вартість робіт зазначена в протоколі погодження договірної ціни (додаток № 3) і визначена на підставі кошторису (додаток №4), що є невід`ємними частинами цього договору та складає 59 713,20 грн. з урахуванням ПДВ.

За умовами п. 2.2. договору оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, підписаних обома сторонами, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 30 календарних днів з дати підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктами 4.1. 4.3. договору передбачено, що здача-приймання результатів виконаних робіт за цим договором оформлюється щоквартально в період строку виконання робіт згідно план-графіку (додаток №2), за умови наявності фактично виконаних робіт, двосторонніми актами здачі-приймання виконаних робіт.

Замовник протягом 15 календарних днів з моменту отримання актів здачі-приймання виконаних робіт розглядає надані документи, оформляє зі свого боку і направляє виконавцю один екземпляр підписаного акту або мотивовану відмову від прийомки робіт.

У разі мотивованої відмови замовника від підписання актів, на адресу виконавця направляється лист з переліком необхідних доробок та строками їх виконання за рахунок виконавця. Виконавець забезпечує розгляд та усунення зауважень до документації або обґрунтовану відмову від усунення зауважень у встановлений строк.

Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неякісне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні всі заподіяні збитки у відповідності до діючого законодавства України.

Згідно з п. 5.5. 5.6. договору за порушення строків оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 4% від вартості простроченого платежу.

Якщо порушення строків оплати виконаних робіт продовжується понад тридцяти днів, замовник сплачує додатковий штраф у розмірі 4% від вартості неоплаченої в строк роботи.

Виплати штрафних санкцій не звільняють сторони від виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до п. 8.1. договору, з урахуванням додаткової угоди № 2 до нього, договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою та діє до 31.12.2020 р.

Договір від 31.07.2017 р. № 31/17 та додатки до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

На виконання умов договору, між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ та Товариством з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса складено та підписано без будь яких зауважень акт здачі-приймання виконаних робіт від 09.10.2020 р. № 1 на суму 59 713,20 грн.

При цьому, відповідачем оплата за вказаним актом здійснена не була.

10.12.2020 р. позивач направив Державному підприємству Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ претензію № ЮЭ-12/50 вимогу здійснити оплату заборгованості в сумі 59 713,20 грн.

Відповідач у відповіді на претензію повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса пре те, що неоплата суми заборгованості викликана тим, що в умовах функціонування нового ринку електричної енергії, існує величезна заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед ДП "НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" за відпущену електричну енергію, у зв`язку з чим Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ перебуває у скрутному фінансовому становищі.

Наведені обставини стали підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса до господарського суду з позовом про стягнення суми заборгованості з відповідача.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 610 цього кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 2.2. договору від 31.07.2017 р. № 31/17 оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, підписаних обома сторонами, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 30 календарних днів з дати підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, між Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ та Товариством з обмеженою відповідальністю Південна енергетична компанія, м. Одеса складено та підписано без будь яких зауважень акт здачі-приймання виконаних робіт від 09.10.2020 р. № 1 на суму 59 713,20 грн.

Проте, Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ оплата за вказаним актом здачі-приймання виконаних робіт здійснена не була.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором на виконання робіт від 31.07.2017 р. № 31/17 в сумі 59 713,20 грн.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.5. 5.6. договору за порушення строків оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 4% від вартості простроченого платежу.

Якщо порушення строків оплати виконаних робіт продовжується понад тридцяти днів, замовник сплачує додатковий штраф у розмірі 4% від вартості неоплаченої в строк роботи.

Виплати штрафних санкцій не звільняють сторони від виконання договірних зобов`язань.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем обґрунтовано здійснено нарахування Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ не містить жодних доводів щодо неправильності присуджених до стягнення сум компенсаційних та штрафних санкцій.

Стосовно доводів відповідача про те, що Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ перебуває у скрутному фінансовому становищі, зумовленому знаходженням ринку електричної енергії України в кризовому стані, зростанням простроченої заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець», м. Київ перед відповідачем та істотним зменшенням обсягу відпуску електроенергії, як на підставу не оплати суми заборгованості, не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відсутності вини останнього у простроченні виконання зобов`язань за договором від 31.07.2017 р. № 31/17, зокрема, доказів істотного зменшення обсягу відпуску апелянтом електроенергії, зростання простроченої заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець», м. Київ перед Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ та вжиття відповідачем заходів на стягнення відповідної заборгованості у разі її наявності.

Посилання скаржника на факт перебування ринку електричної енергії України в кризовому стані судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки за умовами ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво є самостійною господарською діяльністю, яка здійснюється на власний ризик, відтак сам по собі основний вид господарської діяльності відповідача у вигляді виробництва електроенергії жодним чином не свідчить про наявність правових підстав для звільнення останнього від відповідальності за порушення зобов`язань за вищенаведеним договором на виконання робіт.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання відповідача на п. 7.1. договору від 31.07.2017 р. № 31/17, відповідно до якого сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором унаслідок настання форс мажорних обставин, оскільки Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ не доведено належними та допустимим доказами наявності зв`язку між введенням карантину та неможливістю виконання грошового зобов`язання за договором.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколавїської області від 19.04.2021 р. по справі № 915/142/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція, м. Южноукраїнськ без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна