УХВАЛА

15 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/5472/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

Офісу Генерального прокурора: Косенко Д. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021

у складі колегії суддів: Березкіної О. В. - головуючої, Іванова О. Г., Подобєда І. М.

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020

у складі судді Золотарьової Я. С.

у справі за позовом

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агропрайд"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт"

3. Кооперативу "Колосок"

до

1. Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

2. Головного управління Державної казначейської служби України

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України

про відшкодування шкоди у розмірі 4 999 633,00 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених в заяві вимог

1. У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" (далі - ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", позивач 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" (далі - ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ", позивач 2) та Кооператив "КОЛОСОК" (далі - Кооператив "КОЛОСОК", позивач 3) звернулися до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач 1) та Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКС в Дніпропетровській області, відповідач 2) з позовом про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 999 633,00 грн, з яких: 3 046 796,00 грн на користь ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", 1 100 556,00 грн на користь ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" та 852 281,00 грн на користь Кооперативу "КОЛОСОК".

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок незаконних дій посадових осіб ГУ ДФС в Дніпропетровській області щодо внесення відомостей до ЄРДР від 10.06.2016 за № 0000037 та проведення ними слідчих дій з грубим порушенням Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), вилучене при обшуку майно не повернуто позивачам, а також знищено й пошкоджено млинний комплекс "Харків`янка 3000 плюс" та інше обладнання вартістю близько 25 000 000,00 грн чим завдано їм шкоду у заявленому до стягнення розмірі.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. 02.08.2016 старшим слідчим по ОВС СУ ГУ ДФС в Дніпропетровській області підполковником податкової міліції Ткачуком Дмитром Анатолійовичем (далі - слідчим) в межах кримінального провадження № 0000037 від 10.06.2016 проведено обшук у нежитлових приміщеннях, які розташовані за адресою: вул. Старий Шлях (колишня вулиця Кирова), 227-а, м. Дніпро ( колишнє місто Дніпропетровськ) .

4. Обшук проведено на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04.07.2016. В ухвалі, зокрема зазначено що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.06.2016 за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України.

5. За результатом обшуку було складено протокол, у якому перелічено майно, яке було виявлено, вилучене та передано на відповідальне зберігання представнику ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро", про що складено охоронну розписку, яку відібрав старший слідчий Ткачук Д. А.

6. Так, відповідно до протоколу в ході обшуку складського приміщення № 1, виявлено готову продукцію таровану в мішки, а саме: силос № 5 - заповнений зерном пшениці на 100 тонн; силос № 6 - порожній; силос № 7 - порожній; силос № 8 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 9 - заповнений зерном пшениці на 138 тонн; силос № 10 - порожній; силос № 11 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 12 - заповнений зерном пшениці 500 тонн; силос № 13 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 14 - заповнений зерном пшениці на 184 тонни. Відповідно приблизна загальна кількість зерна пшениці, яке знаходиться в силосах становить 2 932 тонни.

7. Силоси для зберігання борошна: силос № 15 - заповнений борошном на 15 тонн; силос № 16 - заповнений борошном 27,5 тонни; силос № 17 - заповнений борошном на 28,5 тонни; силос № 18 - заповнений борошном на 25 тонн; силос № 19 - заповнений борошном на 20 тонн.

8. Крім того в ході обшуку приміщення виробничого цеху встановлено наявність борошна торгової марки "Катеринославська" в мішках вагою 50 кг, в кількості 666 мішків, загальною вагою 33 300 кг; висівки торгової марки "Катеринославська" в мішках вагою 50 кг, в кількості 438 мішків, загальною вагою 21 900 кг.

9. В ході обшуку складського приміщення № 2, виявлено готову продукцію таровану в мішки, а саме: манка торгової марки "Катеринославська" в мішках 50 вагою кг в кількості 360 мішків, загальною вагою 18 000 кг; висівки торгової марки "Катеринославська" в мішках вагою 50 кг в кількості 692 мішка, загальною вагою 34 600 кг; борошно торгової марки "Катеринославська" в мішках вагою 50 кг в кількості 6 260 мішків загальною вагою 313 000 кг; борошно торгової марки "Катеринославська" в паперових пакетах (мішках) вагою 1 кг в кількості 1 750 мішків, загальною вагою 1 750 кг; борошно торгової марки "Катеринославська" паперових пакетах (мішках) вагою 1,8 кг в кількості 2 707 мішків, загальною вагою 4 872,6 кг; борошно торгової марки "Катеринославська" паперових пакетах (мішках) вагою 5 кг в кількості 1 583 мішків, загальною вагою 7 915 кг; борошно торгової марки "Катеринославська" паперових пакетах (мішках) вагою 10 кг в кількості 47 мішків, загальною вагою 470 кг. Відповідно, загальна вага виявленої на складах готової продукції становить 435 807,6 кг.

10. Крім того в ході обшуку прилеглої території виявлено 14 силосів для зберігання зерна, а саме: 5 силосів місткістю 150 тонн; 9 силосів місткістю 500 тонн, а також 5 силосів для зберігання борошна місткістю 30 тонн.

11. Як вбачається з охоронної розписки представник ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро" Величко В. Ю. отримав у слідчого на відповідальне зберігання таке майно вилучене в ході обшуку від 02.08.2016, за адресою:

м. Дніпро, вул. Кірова (Старий шлях) 227 "А": - борошно: 1) борошно торгової марки "Катеринославська " в мішках в кількості 666 мішків, загальною вагою 33 300 кг; 2) висівки торгової марки "Катеринославська" в мішках в кількості 438 мішків, загальним вагою 21 900 кг; 3) манка торгової марки "Катеринославська" в мішках в кількості 360 мішків, загальною вагою 18 000 кг; 4) висівки торгової марки "Катеринославська" в мішках в кількості 692 мішка, загальною вагою 34 600 кг; 5) борошно торгової марки "Катеринославська" в мішках в кількості 6 260 мішків, загальною вагою 313 000 кг; 6) борошно торгової марки "Катеринославська" в паперових пакетах (мішках) вагою 1 кг в кількості 1 750 мішків, загальною вагою 1 750 кг; 7) борошно торгової марки "Катеринославська" паперових пакетах (мішках) вагою 1,8 кг в кількості 2 707 мішків, загальною вагою 4 872,6 кг; 8) борошно торгової марки "Катеринославська" паперових пакетах (мішках) вагою 5 кг в кількості 1 583 мішків, загальною вагою 7 915 кг; 9) борошно торгової марки "Катеринославська" паперових пакетах (мішках) вагою 10 кг в кількості 47 мішків, загальною вагою 470 кг, всього загальною вагою 435 807,6 кг;

- силоси для зберігання зерна в кількості 14 шт: силос № 1 - заповнений зерном пшениці на 60 тонн; силос № 2 - заповнений зерном пшениці на - 150 тонн; силос № 3 - заповнений зерном пшениці на 150 тонн; силос № 4 - заповнений зерном пшениці на 150 тонн; силос № 5 заповнений зерном пшениці на 100 тонн; силос № 6 - порожній; силос № 7 - порожній; силос № 8 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 9 - заповнений зерном пшениці на 138 тонн; силос № 10 - порожній; силос № 11 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 12 - заполонений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 13 - заповнений зерном пшениці на 500 тонн; силос № 14 - заповнений зерном пшениці на 184 тонн. Загальна кількість зерна - приблизно 2 932 тонни;

- силоси для зберігання борошна в кількості 5 шт: силос № 15 - заповнений борошном на 15 тонн; силос № 16 - заповнений борошном на 27,5 тонн; силос № 17 - заповнений борошном на 28,5 тонн; силос № 18 - заповнений борошном на 25 тонн; силос № 19 - заповнений борошном на 20 тонн. Загальна кількість борошна - приблизно 116 тонн.

12. Постановою Генеральної прокуратури України від 16.12.2016 кримінальне провадження № 0000037 від 10.06.2016 закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було прийнято цілий ряд ухвал, які стосуються майна, яке вилучено під час обшуку та стосуються предмету спору у цій справі.

14. Так, 15.08.2016 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою задоволено скаргу громадянина ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, та зобов`язано останнього повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене під час обшуку (02.08.2016) майно, що знаходиться на зберіганні у ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро".

15. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07.11.2016 у справі № 201/11531/16-к задоволено заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", СТОВ "Агрофірма "Агросвіт", ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ", Кооперативу "КОЛОСОК" про перегляд вищевказаної ухвали за нововиявленими обставинами. Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.08.2016 скасовано. У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовлено.

16. Також, ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07.11.2016 у справі № 201/14034/16-к частково задоволено скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", СТОВ "Агрофірма "Агросвіт", ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ", Кооперативу "КОЛОСОК" на дії слідчого при проведенні обшуку та неповерненні тимчасово вилученого майна. Зокрема, зобов`язано слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області або інший орган досудового розслідування, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000037, повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , щодо яких ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2016 у справі № 201/9758/16-к надавався дозвіл на проведення обшуку, вилучене 02.08.2016 майно за адресою: м. Дніпро, вул. Старий Шлях (Кірова), 227А , перелік якого визначений у протоколі обшуку від 02.08.2016.

17. 06.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53527296 згідно ухвали Жовтневого районного суду від 07.11.2016 у справі № 201/14034/16-к.

18. 20.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Слідче управління фіскального розшуку ГУ ДФС у Дніпропетровській області за невиконання без поважних причин рішення суду.

19. 27.12.2016 Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок експертного економічного дослідження № 5664/5665-16, в якому зазначено, що:

- документально підтверджується, що в період з 06 липня по 20 липня 2016 Кооперативом "Колосок" було передано переробнику ФОП Гуржій Ю. О. зерно пшениці в кількості 248,860 т на загальну суму 852 281,00 грн, у т.ч. 2 класу в кількості 115,450 т, 3 класу в кількості 133,410 т;

- документально підтверджується здійснення господарських операцій за серпень 2016 року по передачі зерна пшениці 3 класу замовником ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" переробнику ФОП Гуржій Ю. О. , залікова вага якої складає 289 620 кг;

- документально підтверджується здійснення господарських операцій за липень 2016 року по поставці пшениці на адресу ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" в кількості 832,700 т на суму 3 046 796,00 грн (з ПДВ).

20. 16.01.2017 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська прийнято рішення у справі № 203/3937/16-ц за позовом, зокрема, ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ", Кооперативу "Колосок" до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння особи ( ОСОБА_4 ) на користь ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" зерно пшениці у кількості 837 700 кг, на користь ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" зерно пшениці у кількості 289 620 кг, на користь Кооперативу "Колосок" зерно пшениці у кількості 248 860 кг.

21. 08.02.2017 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська на виконання рішення у справі № 203/3937/16-ц видано виконавчі листи про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь позивачів належне їм майно.

22. Як встановлено судами попередніх інстанцій, з актів державного виконавця від 13.03.2017 за виконавчими провадженнями № 53732064, № 53732346, № 53731910 складеними старшим державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що під час виконання рішення суду про передачу стягувачам майна, зазначеного у виконавчих документах, в ході проведеної державним виконавцем перевірки встановлено факт відсутності майна, що мало бути передано стягувачам (які є позивачами у цій справі).

23. 16.06.2017 старшим державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесені постанови про повернення стягувачам (позивачам у справі) виконавчого документа по справі № 203/3937/16 (ВП № 53732064), у справі № 203/3937/16 (ВП № 53732346), у справі № 203/3937/16 (ВП № 53731910), якими встановлено, що під час виконання рішення суду про передачу стягувачу майна, зазначеного у виконавчому документі, в ході проведеної державним виконавцем перевірки встановлено факт відсутності майна, що мало бути переданим стягувачам.

24. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.01.2017 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

25. Постановою Верховного Суду від 27.11.2019 рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2017 змінено, з викладенням його мотивувальної частини в редакції постанови касаційного суду. Зокрема, суд касаційної інстанції зазначив, що позивач заявив про витребування майна (зерно, борошно пшениці, висівки пшеничні, зернові відходи) не визначеного певними індивідуальними ознаками (не має пакувальні, цифрові, номерні та інші характерні позначки тощо), що у розумінні статті 184 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є замінним майном аналогічного виду, тому колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з підстав неможливості застосування до спірних правовідносин положень статті 387 ЦК України.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції

26. Рішенням від 17.03.2020 Господарський суд Дніпропетровської області задовольнив повністю позов ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД", ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" та Кооперативу "Колосок" про стягнення шкоди. Стягнув з ДКСУ України у Дніпропетровській області на користь ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" матеріальну шкоду у розмірі 3 046 796,00 грн та судовий збір у розмірі 45 701,94 грн. Стягнув з ДКСУ у Дніпропетровській області на користь ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" матеріальну шкоду у розмірі 1 100 556,00 грн та судовий збір у розмірі 16 508,34 грн. Стягнув з ДКСУ у Дніпропетровській області на користь Кооперативу "Колосок" матеріальну шкоду у розмірі 852 281,00 грн та судовий збір у розмірі 12 784,22 грн.

27. Рішення суду першої інстанції мотивовано так:

- слідчим не було забезпечено збереження тимчасово вилученого майна, яке в подальшому вибуло з володіння ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро" на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.08.2016, яка в подальшому була скасована у зв`язку з її переглядом за нововиявленими обставинами;

- незважаючи на те, що сам обшук було санкціоновано компетентним органом, незаконні дії слідчого полягали саме у вилученні майна без належної правової підстави, що врешті решт й призвело до порушення прав позивачів. Саме незаконні дії слідчого щодо вилучення майна призвели до негативних наслідків, які зазнали позивачі - втрата майна та неможливість отримати його навіть за наявності рішення суду, яке набрало законної сили. Тому вбачається прямий наслідковий зв`язок між незаконними діями слідчого та негативними наслідками, яких зазнали позивачі;

- відповідачі у цій справі є належними, враховуючи на те, що у разі задоволення такого позову, стягнення проводиться з Державного бюджету України. Вказане також підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17.

28. Постановою від 23.03.2021 Центральний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі № 904/5472/19 змінив. Стягнув з Державного бюджету України на користь ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" матеріальну шкоду у розмірі 3 046 796,00 грн та судовий збір у розмірі 45 701,94 грн. Стягнув з Державного бюджету України на користь ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" матеріальну шкоду у розмірі 1 100 556,00 грн та судовий збір у розмірі 16 508,34 грн. Стягнути з Державного бюджету України на користь Кооперативу "КОЛОСОК" матеріальну шкоду в розмірі 852 281,00 грн та судовий збір у розмірі 12 784,22 грн.

29. Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, однак визнав помилковим, з урахуванням висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, зазначення місцевим господарським судом про стягнення з ДКСУ у Дніпропетровській області, а не з Державного бюджету України, тому резолютивну частину рішення суду першої інстанції змінив у відповідній частині.

Короткий зміст вимог та підстав касаційної скарги

30. 26.04.2021 заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (далі - прокурор, скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі № 904/5472/19, в якій просить скасувати оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

31. Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржником визначено застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 910/6099/17 та від 09.04.2019 у справі № 910/23364/17, тобто приписи пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Рух касаційної скарги

32. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 20.05.2021.

33. Ухвалою від 25.05.2021 Верховний Суд залишив касаційну скаргу прокурора без руху та надав скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

34. 16.06.2021 Верховний Суд постановив ухвалу, якою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, призначив скаргу прокурора до розгляду на 15.07.2021; надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 29.06.2021.

35. У зв`язку з перебуванням судді Пєскова В. Г. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/5472/19 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.07.2021.

36. Ухвалою від 14.07.2021 Верховний Суд прийняв справу № 904/5472/19 за касаційною скаргою прокурора до провадження та постановив здійснити розгляд скарги у раніше визначену дату - 15.07.2021.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу (прокуратури)

37. В обґрунтування доводів касаційної скарги прокурор посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зазначаючи, зокрема, таке:

- оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням статей 15, 16, 1166, 1174, 1176 ЦК України та порушенням норм статей 236, 237 ГПК України;

- висновки судів попередніх інстанцій про порушення слідчим під час проведення обшуку вимог КПК України є безпідставним. Суди неправомірно під час розгляду справи вдалися до оцінки правомірності вмотивованості ухвали слідчого судді від 04.07.2016 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні;

- суди залишили поза увагою, що перевірка правомірності дій чи бездіяльності органів дізнання, досудового слідства чи прокуратури здійснюється відповідно до положень КПК України;

- посилання суду першої інстанції як на підтвердження факту належності вилучення в ході обшуку зерна пшениці позивачам на рішення суду від 16.01.2017 у справі № 203/3937/16-ц є безпідставним.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД"

38. У відзиві на касаційну скаргу ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає її безпідставною й необґрунтованою та просить суд закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, а уразі висновку суду про наявність підстав для касаційного перегляду справи - залишити скаргу прокурора без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, зокрема, з огляду на таке:

- прокурор не обґрунтував підстав представництва інтересів відповідача у справі;

- аргументи скаржника щодо проведення обшуку на підставі ухвали суду від 04.07.2016та безпідставності висновків суду щодо порушення слідчим під час проведення обшуку вимог КПК України спростовуються матеріалами справи;

- доводи скаржника щодо не встановлення судом факту незаконних дій слідчого під час проведення обшуку не відповідають дійсності та суперечать КПК України, ГПК України та судовим рішенням, які стосуються подій, що сталися у зв`язку з позбавленням майна позивачів;

- правовідносини у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 910/6099/17 та від 09.04.2019 у справі № 910/23364/17, на які посилається відповідач не є подібними з правовідносинами у цій справі;

- посилання скаржника на відсутність доказового значення висновків експертного економічного дослідження від 27.12.2016 № 5664/5665-16 є необґрунтованим, оскільки, зокрема, скаржником недоведено, що зазначений висновок не відповідає первинній бухгалтерській документації та/або суперечить звітності підприємства.

Позиція Верховного Суду

39. Згідно із частиною першою статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

40. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

41. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

42. Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

43. Верховний Суд враховує, що судовими рішеннями в подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є: предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц, від 26.06.2018 у справі № 2/1712/783/2011, від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04.07.2018 у справі № 522/2732/16-ц).

44. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

45. Отже з`ясування наявності права в скаржника на касаційний перегляд судових рішень з підстав наведених у пунктів 1 частини другої статті 287 ГПК України перебуває в залежності від встановлення сукупності таких складових елементів (критеріїв) як подібність предмета спору (заявлених вимог), підстав позову (вимог), змісту позовних вимог та встановлених судами фактичних обставин, а також наявності однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин.

46. Визначальна відмінність предмета розгляду (предмета спору (заявлених вимог), підстав позову (вимог), змісту позовних вимог) у справі, що переглядається в касаційному порядку, та у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, однаково як і не подібність правовідносин у таких справах за будь-яким іншим із зазначених вище критеріїв, не дає підстав для касаційного оскарження в розумінні пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

47. Зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що в якості підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржник посилається на ухвалення судового рішення апеляційного господарського суду без урахування висновків щодо застосування норм права викладених у постановах Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 910/6099/17 та від 09.04.2019 у справі № 910/23364/17.

48. Надаючи оцінку наведеній скаржником підставі касаційного оскарження судового рішення (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України) суд касаційної інстанції враховує таке.

Щодо подібності предмета та підстав заявлених вимог

49. У справі, що розглядається (№ 904/5472/19) предметом спору є матеріально правова вимога позивача про стягнення шкоди обґрунтована, з поміж іншого, обставинами проведення слідчим по ОВС СУ ГУ ДФС в Дніпропетровській області в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні обшуку приміщень під час якого було вилучено та передано на відповідальне зберігання ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро" майно позивачів, частина якого за наслідком закриття відповідного кримінального провадження не повернута позивачам та була втрачена, пошкоджена.

50. Натомість предметом спору у справі № 910/23364/17 є вимога позивача про стягнення майнової шкоди, обґрунтована обставинами накладення слідчим суддею за клопотанням органу досудового розслідування арешту на грошові кошти позивача, які знаходяться на всіх банківських рахунках товариства та заборони всіх видаткових операцій, що як наслідок: позбавило позивача можливості здійснювати сплату податків з єдиного соціального внеску, призвело до понесення інфляційних втрат позивачем, унеможливило сплату позивачем авансового внеску за подачу заяви про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 04.04.2017 у справі № 910/21943/16 про стягнення на його користь коштів; зумовило неможливість стягнення позивачем в судовому порядку наявної у ТОВ "Оферт груп", ТОВ "Рессет", ТОВ "Пірсен Прайм" перед ним дебіторської заборгованості за авансовими платежами.

51. У свою чергу в справі № 910/6099/17 предметом спору є вимога позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди обґрунтована заподіянням йому збитків в результаті незаконно проведених оперативно-розшукових заходів під час досудового слідства у вигляді неотримання очікуваного прибутку та погіршення ділової репутації підприємства.

52. Тобто предмет спору у справі, що розглядається та у справах наведених скаржником є подібним, тоді як підстави заявлених вимог є відмінними.

Щодо подібності змісту заявлених вимог та встановлених судами фактичних обставин

53. У справі, що розглядається (№ 904/5472/19) апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції про неправомірність дій посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області, оскільки, по-перше, слідчий взагалі не мав законних підстав вилучати те майно, перелік якого зазначено у протоколі обшуку від 02.08.2016, тому такі дії є порушенням статті 16 КПК України; по-друге, саме слідчий є відповідальною особою за зберігання речей, які тимчасово вилучені, не зважаючи на те, кому саме на відповідальне зберігання передано майно; по-третє, слідчий на момент вилучення майна не встановив, та не зазначив у протоколі обшуку, кому саме і на якій правовій підставі належить майно, яке вилучається. При цьому право власності ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро" на нерухоме майно приміщення у якому проводився обшук, не доводить того, що майно, яке вилучалось, мало будь-яке відношення до ТзОВ "Агро-Переробка Дніпро". І головне - через 48 годин після вилучення майна слідчий був зобов`язаний повернути його особі, у якої таке майно було вилучено, чого ним не було зроблено в порушення частини п`ятої статті 171 КПК України.

54. Крім того суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо розміру заподіяної шкоди, зазначивши, що сторонами не спростовано наявність та кількість майна, яке було вилучено під час проведення обшуку, та того, що усі перераховані у протоколі товарно-матеріальні цінності (у тому числі зерно, мука, манка, висівки, які знаходяться як у мішках, так і у силосах) передані на зберігання ТОВ "Агро-Переробка Дніпро".

55. Апеляційний господарський суд також врахував, що 27.12.2016 Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України було складено висновок експертного економічного дослідження № 5664/5665-16, згідно якого: документально підтверджується, що в період з 06 липня по 20 липня 2016 Кооперативом Колосок було передано переробнику ФОП Гуржій Ю. О. зерно пшениці в кількості 248,860 т на загальну суму 852 281,00 грн, у т.ч. 2 класу в кількості 115,450 т, 3 класу в кількості 133,410 т; документально підтверджується здійснення господарських операцій за серпень 2016 по передачі зерна пшениці 3 класу замовником ТзОВ "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" переробнику ФОП Гуржій Ю. О., залікова вага якої складає 289 620 кг; документально підтверджується здійснення господарських операцій за липень 2016 по поставці пшениці на адресу ТзОВ "ДНІПРО-АГРОПРАЙД" в кількості 832,700 т на суму 3 046 796,00 грн (з ПДВ).

56. Окрім того суд апеляційної інстанції відхилив доводи скаржника щодо неправомірної оцінки місцевим господарським судом вмотивованості ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, звернувши увагу на наявність в матеріалах справи ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у справі № 201/14034/16-к від 07.11.2016 року, за скаргою на дії слідчого, в якій суд зробив висновок про те, що слідчими з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області Ткачуком Д. А., Князєвим В. С., Риндич Ю. Д., Борщевим А. С. були порушені вимоги статей 103-106,167-168 КПК України, а тому під час розгляду господарської справи суд першої інстанції мав право і повинен був надати відповідну оцінку даному доказу.

57. Ураховуючи наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, про обґрунтоване задоволення судом першої інстанції заявлених вимог позивачів та стягнення заподіяної шкоди за рахунок держави.

58. У постанові Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 910/6099/17 касаційний господарський суд погодився висновками судів попередніх інстанцій, що рішення в адміністративній справі, на які посилався позивач, не встановлюють факту незаконності дій органів прокуратури, дізнання, досудового слідства під час порушення кримінального провадження та проведення слідчих дій, воно лише констатує факт скасування повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси, прийняті за результатами позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. До того ж, як зауважено судом касаційної інстанції, перевірка правомірності відповідних дій чи бездіяльності органів дізнання, досудового слідства чи прокуратури здійснюється у відповідності до положень КПК України, та не відноситься до компетенції судів господарської юрисдикції.

59. Верховний Суд у справі № 910/6099/17 врахував, що судами не встановлено, а сторонами не надано доказів існування судового рішення, яким би було встановлено незаконність дій посадових осіб відповідача 1, відповідача 2 та відповідача 3, вчинених ними під час порушення кримінального провадження та проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000018. Відтак, в даному випадку позивачем не доведено наявності неправомірної (протиправної) поведінки органів досудового розслідування та прокуратури під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

60. Також суд касаційної інстанції визнав необґрунтованими доводи позивача про зупинення виробництва у зв`язку із звільненням працівників, що призвело до матеріальних збитків у сумі 16 209 600,00 грн внаслідок невиконання позивачем своїх зобов`язань перед контрагентом - Публічним акціонерним товариством "Мотор Січ" 307 з поставки електромеханізмів, оскільки судам не надано доказів тимчасового припинення діяльності підприємства позивача, зокрема, наказів про простій на підприємстві, звільнення працівників, та інше, внаслідок чого позивач не зміг поставити відповідне обладнання своєму контрагенту на загальну суму 16 209 600,00 грн.

61. За наведеного суд касаційної інстанції визнав правомірним висновок судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 16 209 600,00 грн, оскільки позивачем не доведено неправомірної (протиправної) поведінки органів досудового розслідування та прокуратури під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000018, наявності та розміру понесених збитків, причинного зв`язку між діями органів досудового розслідування і прокуратури та неспроможністю позивачем виготовляти та постачати товар своєму контрагенту.

62. Крім того Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки в процесі розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про протиправність поведінки відповідача 1, відповідача 2 та відповідача 3, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і діями відповідачів. В свою чергу, здійснення дій на виконання посадовими особами своїх процесуальних обов`язків, навіть у випадку подальшого їх скасування, не може трактуватися, як приниження честі, гідності або підрив ділової репутації позивача.

63. У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 910/23364/17 касаційний господарський суд погодився висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення шкоди.

64. Верховним Судом у справі № 910/23364/17 враховано, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з того, що судові рішення відповідачів стосовно арешту майна позивача на час розгляду цієї справи є чинними, у судовому порядку не скасовані, а відтак підлягають обов`язковому виконанню.

65. Також судом касаційної інстанції взято до уваги, що при розгляді справи судами не було встановлено ні неправомірності дій відповідачів, ні вини відповідачів, що зумовлює відсутність складу правопорушення і відповідно підстав для відшкодування збитків.

66. Крім того, суд касаційної інстанції відхилив доводи скаржника щодо неправильного застосування судами положень частини четвертої статті 1166 ЦК України, якою передбачено, що шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом, відхиляються колегією суддів, зазначивши такий випадок визначений статтею 1171 ЦК України (крайня необхідність), коли відшкодування шкоди здійснюється незалежно від встановлення неправомірності дій, чого не мало місця у даній справі. При цьому позивачем не наведено норм закону, які б передбачали відшкодування шкоди, завданої рішенням суду за відсутності встановлення факту незаконності чи неправомірності такого рішення та вини особи, якою було завдано шкоду.

67. За наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій.

68. Проведений аналіз змісту наведених вище постанов Верховного Суду на предмет подібності змісту заявлених в них вимог та встановлених судами фактичних обставин свідчить, що встановлені судами обставини у справі, що розглядається та в постановах Верховного Суду у справах наведених скаржником є відмінними, різняться між собою та є неподібними. Зокрема у справі, що розглядається зміст заявлених вимог та фактичні обставини справи стосувалися обставин втрати, пошкодження, знищення майна, які мали місце після вилучення такого майна та передачу його на зберігання в рамках кримінального провадження, яке згодом було скасовано у зв`язку з відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення, тоді як у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 910/23364/17 обставини справи стосувалися заподіяння збитків внаслідок арешту грошових коштів на рахунках позивача, що позбавило його можливості використовувати ці кошти, який, як встановлено судами, на час розгляду цієї справи був чинним та у судовому порядку не скасованим, а в постанові від 05.09.2018 у справі № 910/6099/17 обставини справи стосувалися заподіяння матеріальної та моральної шкоди внаслідок оперативно-розшукових заходів під час досудового слідства у вигляді неотримання очікуваного прибутку та погіршення ділової репутації підприємства.

69. Тобто, у кожній із зазначених справ на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин.

70. Таким чином правовідносини у цій справі, та у справах, на які посилається скаржник в обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень не є подібними, оскільки у цих справах є різними підстави заявлених вимог, встановлені судами фактичні обставини справи, що сформували зміст спірних правовідносин.

71. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України в редакції від 08.02.2020 суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

72. Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

73. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

74. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

75. У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

76. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

77. Суд нагадує, що вирази "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним.

78. Крім того, суттєвим є той факт, що застосовне національне право відповідає поняттю "законність", визначеному Конвенцією, яка вимагає, щоб усе право - писане чи неписане було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, у разі потреби - з належною консультацією, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити така дія (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

79. Правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

80. У рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden").

81. Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

82. З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, оскільки правовідносини у справі, що розглядається та справах наведених скаржником в якості підстав касаційного оскарження судових рішень не є подібними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 287, 296, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі № 904/5472/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк