ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р.

м. Київ

Справа № 911/395/21

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянув в порядку загального позовного провадження

за позовом Акціонерного Товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, )

до (1) Приватного Підприємства "Белвет" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. 2-га Інтернаціональна, буд. 22, );

(2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Белмікс" (69100, Харківська обл., місто Харків, просп. Науки, буд. 77, );

(3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

(4) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю представників:

позивача: Лашко І.І. (дов. б/н від 09.06.2021);

відповідача-1: не з`явились;

відповідача-2: не з`явились;

відповідача-3: не з`явились;

відповідача-4: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 1866/70 від 04.02.2021 Акціонерного Товариства "Таскомбанк" до 1. Приватного Підприємства "Белвет", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Белмікс" 3. ОСОБА_1 , 4. ОСОБА_2 про стягнення 1837447,34 грн боргу за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з умовами кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем-1, Банк має право вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором, а позичальник, відповідно, зобов`язаний повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов`язання в порядку та в строки, встановлені цим договором, водночас, відповідачі (у тому числі і ті, що за договорами поруки поручились за відповідача-1) повністю уникають своїх обов`язків з повернення кредиту, у зв`язку з чим, заборгованість постійно збільшується і на момент подання позову сягає: 1326110,48 грн тіло кредиту, 410897,19 грн відсотків, 100439,67 грн пені.

Разом з позовною заявою від Акціонерного Товариства "Таскомбанк" на розгляд суду надійшла заява про забезпечення позову № 1867/70 від 04.02.2021, в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу-3 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га, житловий будинок загальною площею 284,9 кв. м та ј частки квартири загальною площею 67,7 кв. м., у зв`язку з тим, що відповідачі повністю уникають своїх обов`язків з повернення кредиту, заборгованість постійно збільшується, позичальник навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування: діє недобросовісно, ухиляється від виконання обов`язків, покладених кредитним договором, таким чином, з огляду на розмір заборгованості, що утворилась і зазначена в позові, існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника за рахунок наявного у нього майна через недобросовісність позичальника, у зв`язку із чим позивач вирішив звернутися до суду із заявою про забезпечення позову та накладення арешту на майно боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2021 заяву Акціонерного Товариства "Таскомбанк" № 1867/70 від 04.02.2021 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме на: земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:031:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; житловий будинок загальною площею 284,9 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; ј частку квартири загальною площею 67,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35887973.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2021 вказану позовну заяву залишено без руху.

16.02.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 16.05.2021 про виправлення описки в ухвалі суду.

Ухвалою від 17.02.2021 судом призначено засідання з розгляду заяви Акціонерного Товариства "Таскомбанк" б/н від 16.02.2021 про виправлення помилок (описок) в ухвалі суду на 22.02.2021.

22.02.2021 за наслідками судового засідання судом постановлено ухвалу, якою заяву Акціонерного Товариства "Таскомбанк" б/н від 16.02.2021 про виправлення помилок (описок) задоволено частково, доповнено резолютивну частину ухвали Господарського суду Київської області від 11.02.2021 у справі № 911/395/21 записом наступного змісту: Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили., а решту ухвали суду Господарського суду Київської області від 11.02.2021 у справі № 911/395/21 залишити без змін.

Позивачем, на виконання ухвали Господарського суду Київської області про залишення позовної заяви без руху подано заяву б/н від 21.02.2021 про усунення недоліків. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 22.03.2021. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

18.03.2021 до суду від відповідача-4 надійшло клопотання б/н від 15.03.2021 про відкладення справи на іншу дату, також від відповідача-1 до суду надійшло аналогічне клопотання.

У підготовчому судовому засіданні 22.03.2021 судом задоволено клопотання відповідача-1 та відповідача-4 про відкладення розгляду справи. У зв`язку з цим розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 29.03.2021.

На адресу суду 23.03.2021 від відповідача-1, відповідача-3 та відповідача-4 надійшли відзиви на позовну заяву, в яких останні, зокрема зазначали про те, що:

- у наданих виписках по особовому рахунку відповідача прослідковується надання траншу у розмірі лише 1200000,00 грн, тоді як надання траншу у розмірі 2000000,00 грн з наданих позивачем виписок не вбачається;

- надані до суду заяви на видачу кредиту не містять підпису директора ПП «Белвет», крім цього, «Заява на видачу кредиту» не передбачена законодавством та нормативними актами НБУ, а отже заява не є доказом та підтвердженням самого факту надання чи отримання кредитних коштів, а слугує лише зверненням для отримання позичальником коштів;

- наданий позивачем (Банком) розрахунок є неналежним та таким, що не відображає реальної заборгованості, позаяк залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в будь-який момент часу за для досягнення позитивного результату на свою користь;

- Банком було задоволено вимоги шляхом позасудового врегулювання в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», а отже наступні вимоги щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Крім того, разом з відзивом відповідача-1 до суду подано клопотання б/н від 19.03.2021 витребування доказів та призначення економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

За наслідками підготовчого судового засідання 29.03.2021 судом встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзиви до наступного судового засідання, задоволено клопотання відповідача-1 про витребування доказів та витребувано у Акціонерного Товариства Таскомбанк: документи, що засвідчують відкриття рахунків Приватного Підприємства Белвет за умовами Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 K 2001 від 01.08.2018; первинні бухгалтерські документи (розпорядження, заяви на видачу та переказ готівки, меморіальні ордери, платіжні доручення тощо), що підтверджують: видачу кредиту, погашення кредиту та сплату відсотків, сплату інших платежів (комісія, пеня, штрафи тощо). Також, судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 12.04.2021.

Суд також не знайшов підстав для проведення у справі експертизи, позаяк порушені заявником питання можуть бути вирішені судом самостійно шляхом математичних розрахунків за наслідками перевірки поданих сторонами доказів.

29.03.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про видачу копії ухвали від 29.03.2021 про витребування доказів.

09.04.2021 до суду від позивача надійшла заява №6289/70.2 від 09.04.2021 про долучення доказів на виконання ухвали суду від 29.03.2021 до якої останнім додано: заяву на видачу кредиту 1200000,00 грн; заяву на видачу кредиту 2000000,00 грн; Договір №891790 банківського рахунку та комплексного надання послуг від 18.06.2018; заяви про відкриття поточних рахунків в гривні, доларах США та євро; виписки по особовим рахункам.

12.04.2021 до суду від позивача надійшли заперечення на відзив №6288/70.2 від 09.04.2021 в якому останній зазначив:

- надання траншу у розмірі 2000000,00 грн на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 вбачається з виписки по особовому рахунку від 12.12.2018;

- відповідач, посилаючись на неправильність та безпідставність розрахунків наведених у позові, не надає жодних доказів на спростування позовних вимог або з метою доведення зворотнього;

- на момент звернення стягнення на предмет іпотеки, що відбулося 16.06.2020 не відбулося повного погашення суми коштів по кредиту, а отже сума заборгованості за Кредитним договором, що залишилась непогашеною підлягає стягненню з позичальника та поручителів у солідарному порядку.

За наслідками підготовчого судового засідання 12.04.2021 судом встановлено відповідачу строк для підготовки заперечень на відповідь на відзив до наступного судового засідання.

26.04.2021 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання б/н від 26.04.2021 про зупинення провадження у справі, в якій заявник просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення іншої справи №911/1056/21 за позовом ПП «Белвет» до Акціонерного товаристві «Таскомбанк», третя особа приватний нотаріус Селіверстов В.О. про скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно, позаяк у справі №911/1056/21 встановлюється факт правомірності набуття права власності Банком в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» на зазначене нежитлове приміщення, та як наслідок, наявності правових підстав позовних вимог у справі.

26.04.2021 до суду від відповідача-1 та відповідача-2 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

У підготовчому судовому засіданні 26.04.2021 суд продовжив відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до наступного судового засідання. Разом з тим, суд задовольнив заяву представника відповідачів 1 та 4 про ознайомлення та заяву про надання процесуальних документів в електронному вигляді. Крім того, судом відмовлено у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, позаяк наведені у заяві обставини не перешкоджають розгляду справи №911/395/21, оскільки у разі можливого задоволення позовних вимог у справі №911/1056/21 це може вплинути лише на збільшення вимог позивача, що не буде перешкоджати останньому звернутися до суду з окремим позовом. Разом з тим, суд в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.05.2021.

25.05.2021 до суду від відповідача-1 надійшло заперечення б/н від 21.05.2021 на відповідь на відзив, в якому він зазначив:

- у виписці по особовому рахунку вбачається рух коштів за період з 01.08.2018 по 21.01.2021 в тому числі відображена видача та зарахування коштів овердрафту (де встановлено доступний ліміт в сумі 346172,00 грн). водночас у самому позові та у розрахунку Банк зазначає, що за овердрафтом у вигляді невідновлюваної кредитної лінії за період 18.062018 по 20.01.2021 у позичальника утворилась заборгованість у сумі 680000,00 грн. Заборгованість за овердрафтом з 18.06.2018 утворитись не могла, оскільки кредитна угода між сторонами підписана 01.08.2018. Також відповідач-1 зазначає, що Банк не навів у запереченнях жодних аргументів та не надав доказів в обґрунтування суми для зарахування після взятого на баланс іпотечного майна (3282850,00 грн).

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 25.05.2021 судом заслухано вступне слово представника відповідача, позивач у судове засідання не з`явився, судом оголошено перерву на стадії дослідження доказів до 29.06.2021.

25.05.2021 на електронну адресу суду від відповідачів-1,4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 25.06.2021.

У судовому засіданні 29.06.2021 з огляду на неявку учасників справи у судове засідання, а також на надходження на електронну адресу суду від представника Приватного Підприємства "Белвет" та ОСОБА_2 , адвоката В. С. Федоренка, заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, судом в порядку ст. 216 ГПК України відкладено розгляд справи у судовому засіданні з розгляду справи по суті на 06.07.2021 та зобов`язано представника Приватного Підприємства "Белвет" та ОСОБА_2 надати суду оригінал (для огляду) та належнии чином засвідчену копію медичної довідки доданої до заяви про відкладення (для долучення до справи).

На електронну адресу суду від Приватного Підприємства "Белвет" та ОСОБА_2 , адвоката В. С. Федоренка надійшла заява б/н від 06.07.2021 про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання з розгляду справи по суті 06.07.2021 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з`явився, судом ухвалено рішення у справі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2018 між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» (позивач, Банк) та Приватним підприємством «Белвет» (відповідач-1, позичальник) укладено генеральний Договір про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 к 2001 (далі Договір, Кредитний договір).

Зокрема, відповідно до Частини №1 Договору, сторонами погоджено, що цей Договір складається з 2 (двох) частин, які нероздільно пов`язані між собою. Цей Договір вважається укладеним за умови підписання сторонами обох частин цього Договору, включаючи всі Додатки до нього. На умовах даного Генерального договору про надання банківських послуг (надалі «Договір» Банк має право надавати позичальнику банківські послуги на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим Договором, а позичальник зобов`язується сплачувати кредит у строки/терміни та в порядку, визначених цим Договором, сплачувати проценти та комісії у розмірі та у порядку визначених цим Договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором та чинним законодавством, зокрема відповідно до наступного:

- Генеральний ліміт 9500000,00 грн;

- Генеральний строк - з 01.08.2018 по 31.07.2023 включно;

- Валюта надання банківських послуг гривня;

- Періодичність перегляду умов кредитування 12 місяців;

- Процентна ставка визначається у відповідному Додатку щодо надання Банківської послуги. У будь-якому випадку розмір процентної ставки (максимальний розмір збільшення щодо змінюваної процентної ставки) незалежно від її типу (змінювана процентна ставка або фіксована процентна ставка) не може перевищувати 35,0% річних.

- Індекс складова частина змінюваної процентної ставки UIRD у гривні /доларах США/Євро (в залежності від валюти кредитування), що визначається у відповідному Додатку щодо надання банківської послуги.

- Процентний період період, щоразу після перебігу якого відбувається зміна змінюваної процентної ставки, що визначається у відповідному Додатку щодо надання банківської послуги;

- Спред фінансова складова частина змінюваної процентної ставки, розмір якої визначається у відповідному Додатку щодо надання банківської послуги; Рахунок для погашення боргових зобов`язань - №2909.0.891790.002 у гривні, відкритий в Банку, код Банку 339500 для погашення в гривні кредитної заборгованості, плати процентів, комісій, неустойки, пені, штрафів, відшкодування збитків та/або інших платежів, втрат Банку;

- Рахунок для надання Овердрафту 2600.5.891790.001 у гривні, відкритий в Банку, код Банку 339500;

- Рахунок для надання спеціального кредиту 2600.5.891790.001, відкритий в Банку, код Банку 339500;

- Строк сплати процентів за користування банківськими послугами (крім документарних інструментів) з « 01» по « 10» число (включно) кожного місяця до дати спливу Терміну користування відповідною банківською послугою та повернення в повному обсязі кредитних коштів за цим Договором.

Відповідно до пункту 1 частини №2 Договору Банк за наявності вільних грошових коштів надає позичальнику Банківські послуги (кредит) в залежності від їх типу шляхом:

- Перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на поточний рахунок позичальника, відкритий в Банку (для інших кредитів, ніж Овердрафт, Акредитив, Гарантія;

- Проведення платежу з рахунку для надання Овердрафту понад фактичний (кредитовий) залишок на ньому (овердрафт) ;

- Відкриття акредитивів, надання Гарантій;

- Перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на Рахунок для надання Спеціального кредиту з наступним Договірним списанням на відповідний Рахунок покриття за Акредитивом, що відкритий за цим Договором;

- Перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на Рахунок для надання Спеціального кредиту з наступним Договірним списанням на відповідний Рахунок покриття за Гарантією що відкритий за цим Договором.

Разом з тим, п. 1.1.5. Договору визначено, що позичальник отримує банківські послуги та повинен виконувати відповідні боргові зобов`язання в порядку та на умовах, зазначених у цьому Договорі. Банк має право в односторонньому порядку відмовитись від своїх зобов`язань щодо надання будь-якої суми або всієї суми кредиту (відкличні зобов`язання) у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником забов`язань за Договором та/або у випадку настання форс-мажорних обставин, та/або в інших випадках, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.5. Договору, надання траншу кредитної лінії/разового кредиту (окрім спеціального кредиту) здійснюється на підставі заявки на видачу кредиту, наданої позичальником, у тому числі, засобами комплексу електронного банкінгу. Заявка на видачу кредиту повинна бути надана у формі близько до форми, наведеної у Додатку №2 до цього Договору, не менше ніж за 3 робочі дні до запланованої позичальником дати отримання траншу кредитної лінії /разового кредиту. У випадку зміни форми або запланованої позичальником дати отримання. У випадку зміни форми або змісту заявки на видачу кредиту Банком, Банк доводить до відома позичальника нову форму заявки на видачу кредиту в порядку, зазначеному в п. 8.5. Частини №2 цього Договору, при цьому Додаток №2 до цього Договору вважається відповідним чином зміненим без необхідності укладання окремого договору про внесення змін та доповнень до цього Договору. Датою надання траншу кредитної лінії/разового кредиту є дата перерахування відповідної суми коштів з позичкового рахунку позичальника на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по поточному рахунку.

Надання Овердрафту здійснюється шляхом кредитування рахунку для надання овердрафту, вказаного у п. 2 Частини №1 цього Договору, тобто шляхом проведення платежів у межах встановленого банком ліміту овердрафту з рахунку для надання овердрафту у разі відсутності або браку коштів на такому рахунку, на підставі платіжних документів позичальника та за умови додержання всіх інших умов Договору. З моменту здійснення таких платежів Банк вважається таким, що надав позичальнику кредит за методом овердрафт на суму здійснених Банком платежів у межах ліміту (п. 1.6. Договору).

За п. 2.1 2.4. Договору, сума непогашених Боргових зобов`язань за кредитом підлягає поверненню не пізніше терміну користування відповідною банківською послугою з урахуванням графіку (за наявності), але в будь-якому випадку не пізніше останнього робочого дня генерального строку, встановленого частиною №1 цього Договору, якщо інше не встановлено цим Договором. Погашення кредиту за винятком овердрафту, здійснюється через рахунки для погашення боргових зобов`язань, що зазначені в п. 2 Частини №1 цього Договору, а у випадку, якщо банком письмово повідомлено інший рахунок для платежу на такий рахунок, вказаний банком. Погашення овердрафту здійснюється за рахунок коштів, які надійшли від позичальника або інших осіб на користь позичальника, на рахунок для надання овердрафту, вказаний в п. 2 частини №1 цього Договору. Датою повернення заборгованості за цим Договором є день виконання позичальником всіх своїх боргових зобов`язань перед Банком в повному обсязі заборгованості за цим Договором, включаючи повну сплату процентів, комісій банку, неустойки, пені, штрафів (якщо такі будуть).

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору сторони погодили, що розмір та тип процентної ставки (змінювана або фіксована) для кожної Банківської послуги визначається згідно з умовами того Додатку до цього Договору, на підставі якого таку банківську послугу було надано. Банківські послуги (крім Документарних інструментів) надаються позичальнику із щомісячною сплатою процентів у строк за користування банківськими послугами, встановлений Частиною №1 цього Договору. Проценти на відповідну суму заборгованості за кредитом (крім Документарних інструментів) нараховуються та сплачуються за час фактичного користування грошовими коштами Банку відповідно до умов, визначених цим Договором, виходячи з розміру процентної ставки, що діє на відповідну дату для відповідної банківської послуги (крім Документарних інструментів). Нарахування та сплата процентів здійснюються у валюті отриманого кредиту.

Поряд з тим, пунктом 3.9. Договору сторони погодили, що у випадку нездійснення/відмови здійснювати позичальником сплати процентів/комісій за користування кредитом, розрахунок розміру яких здійснено згідно цього Договору та з урахуванням інших умов цього Договору, сторони, підписанням цього Договору, домовились та дійшли взаємної згоди, що банк набуває право вимагати від позичальника повного виконання всіх боргових зобов`язань за цим Договором, а позичальник зобов`язаний повністю виконати боргові зобов`язання, в тому числі, шляхом дострокового виконання всіх боргових зобов`язань за цим Договором, після спливу строку сплати процентів за користування банківськими послугами (крім Документарних інструментів).

Пунктами 7.1 7.2 Розділу №7 сторони дійшли згоди, що за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору позичальник зобов`язується нести відповідальність у межах розмірів спричинених збитків та у відповідності з чинним законодавством України та цим Договором. У разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов`язань за цим Договором Банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент такої сплати, від суми невчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожен день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин.

Згідно п. 7.3. Договору погоджено, що відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, у випадку невиконання або неналежного виконання будь-якої умови чи зобов`язання, що передбачені у Додатках №6, №7 до цього Договору, Банк має право нараховувати, вимагати плати та стягнути, а позичальник зобов`язаний сплатити Банку неустойку в розмірі, вказаному відповідно у Додатку №6, №7 до цього Договору. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафної санкції, зазначеної в абзаці першому цього пункту, припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання/умова мало бути виконано.

Сторони дійшли згоди, що при невиконанні умов та зобов`язань, передбачених у Додатках №6, №7, №9 до цього Договору, застосовуються штрафи/штрафні санкції згідно відповідних додатків до цього Договору. Позичальник сплачує штрафи згідно цього Договору на підставі повідомлення Банку, направленого на адресу позичальника, або направленого за допомогою факсимільного зв`язку або комплексу електронного банкінгу, протягом трьох робочих днів з дня такого направлення (п. 7.5. 7.6. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони (позивач та відповідач-1) погодили перелік забезпечення за Генеральним Договором про надання банківських послуг № № Т 09.12.2014 к 2001 від 01.08.2018, а саме визначено такий перелік заставодавців/поручителів/майнових поручителів - ОСОБА_2 , предмет договору забезпечення Іпотека нежитлового приміщення під №1 в житловому будинку, загальною площею 82,1 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , ринковою вартістю 1470000, грн., згідно оцінки Банку (без ПДВ); ТОВ «Белмікс» предмет договору забезпечення - порука; ОСОБА_1 предмет договору забезпечення - порука; ОСОБА_2 предмет договору забезпечення порука.

Додатками №2 та №3 до Договору сторони погодили заявку на видачу кредиту та заяву про надання гарантії відповідно. У Додатку №4 до Договору сторонами погоджено заяву про відкриття документарного акредитива.

Додатком №5 до Договору сторонами узгоджено комісії за Генеральним договором про надання банківських послуг, а саме, узгоджено такі розміри комісії:

- За управління кредитом при змінах умов Договору ініційованих позичальником 0,1% від генерального ліміту, який діяв на дату підписання відповідного Договору про внесення змін та доповнень до цього Договору, але не менше 100,00 грн;

- За надання банківської послуги 1,0% від ліміту Банківської послуги, встановленого у відповідному Додатку до цього Договору, але не менше 1000,00 грн;

- За користування кредитом протягом одного дня 25,0% річних, які нараховуються на суму заборгованості за кредитом, що існувала протягом одного дня, за методом «факт/360»;

- За користування овердрафтом протягом одного дня - 25,0% річних, які нараховуються на різницю між максимальною сумою заборгованості за овердрафтом протягом банківського дня та сумою заборгованості на кінець цього ж самого дня;

- За управління кредитом в частині збільшення ліміту банківської послуги 1,0% від суми, на яку збільшено ліміт банківської послуги, встановленого у відповідному Додатку до цього Договору.

Також, Додатком №7 сторонами погоджено додаткові зобов`язання позичальника, а саме забезпечувати щомісячні Чисті надходження на поточні рахунки позичальника, які відкриті/будуть відкриті у Банку: починаючи з 1-ого повного місяця кредитування в розмірі не менше 582000,00 грн; починаючи з 2-ого повного місяця кредитування в розмірі не менше 1164000,00 грн; починаючи з 3-ого повного місяця кредитування забезпечити щомісячне надходження грошових коштів від основної діяльності (реалізація продукції, надання послуг, виконання робіт) на поточні рахунки позичальника в Банку не менше 1940000,00 грн. Вважати дане зобов`язання виконаним при максимальному відхиленні, яке не перевищує 10,0%.

Додатком №11 до Договору сторони погодили умови надання разового кредиту та Додатком №12 погоджено умови надання невідновлювальної кредитної лінії.

Умови надання відновлювальної кредитної лінії у розмірі (ліміт) 1200000,00 грн погоджено сторонами у Додатку №13 до Договору. Також, цим Додатком погоджено фіксовану процентну ставку за кредитом, а саме: 18,5% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 1 до 30 календарних днів (включно); 19,0% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 31 до 90 календарних днів (включно); 21,0 річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 91 до 180 календарних днів (включно); 23,0 річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 181 до 365 календарних днів (включно). Проценти перераховуються на всю суму, за весь строк безперервного користування лімітом відновлювальної кредитної лінії, починаючи з дати видачі, за відсотковою ставкою, що відповідає фактичному строку користування лімітом. Сплата щомісячно.

Додатком №14 до Договору сторони погодили умови надання овердрафту, а саме: ліміт овердрафту 776000,00 грн, встановлений доступний ліміт овердрафту в сумі 346172,00 грн. Починаючи з наступного місяця кредитування не більше 40,0% від надходжень грошових коштів від основної діяльності (реалізації продукції, надання послуг, виконання робіт) на поточний рахунок в Банку за попередній місяць, але не більше 776000,00 грн. Термін користування банківською послугою до 31.07.2019 включно. Також, погоджено фіксовану процентну ставку: 20,5% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 1 до 30 календарних днів (включно); 21,0% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 31 до 90 календарних днів (включно); 23,0 річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 91 до 180 календарних днів (включно); 25,0 річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 181 до 365 календарних днів (включно). Проценти перераховуються на всю суму, за весь строк безперервного користування лімітом відновлювальної кредитної лінії, починаючи з дати видачі, за відсотковою ставкою, що відповідає фактичному строку користування лімітом. Сплата щомісячно.

Також, сторонами укладено Договір №1 від 12.12.2018 про внесення змін та доповнень до Генерального Договору, яким сторони, зокрема, домовились доповнити п. 5.4. Розділу 5 «Права та обов`язки сторін» частини №2 Загальні Умови Генерального Договору підпунктом 5.4.14 та викласти його у новій редакції: « 5.4.14. У випадку невиконання або несвоєчасного виконання позичальником та/або ФОП Харута В.А. зобов`язань за кредитними договорами, що укладені з Банком, Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по всім кредитним договорам, що укладені між Банком та Позичальником і ФОП Харута В.А.». Також сторони домовились доповнити Генеральний договір Додатком №13/1 та викласти його в редакції згідно Додатку №4 до цього Договору.

Так, Додатком №13/1 від 12.12.2018 до Договору сторони погодили умови надання відновлювальної кредитної лінії, за яким визначено: ліміт банківської послуги 2000000,00 грн; термін користування банківською послугою до 11.12.2019 включно; сими погашення на кінець періоду з 12.12.2018 по 31.10.2019 складає 666666,67 грн, з 01.11.2019 по 30.11.2019 складає 666666,67 грн, з 01.12.2019 по 11.12.2019 складає 666666,66 грн; фіксована процентна ставка: 21,0% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 1 до 30 календарних днів (включно); 22,0% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 31 до 90 календарних днів (включно); 23,0 річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 91 до 180 календарних днів (включно); 24,0 річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 181 до 365 календарних днів (включно). Проценти перераховуються на всю суму, за весь строк безперервного користування лімітом відновлювальної кредитної лінії, починаючи з дати видачі, за відсотковою ставкою, що відповідає фактичному строку користування лімітом. Сплата щомісячно.

Також в матеріалах справи наявний Договір поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018, укладений між ПАТ «Таскомбанк» (кредитор) та ТОВ «Белмікс» (поручитель) та ПП «Белвет» (боржник), за яким поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути за в майбутньому на підставі Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 к 2001 від 01.08.2018, що укладений між кредитором та Боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018).

Пунктами 1.2. 1.2.5. Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018 визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним Договором, в тому числі: повернути кредитору в порядку, відповідно до умов Кредитного договору, кредитні кошти, що можуть бути надані у вигляді: овердрафту, кредитної лінії, разового кредиту, спеціального кредиту та виконати зобов`язання за наведеними заставодержателем гарантіями, акредитивами (надалі разом по тексту «Кредит») а в порядку, передбаченому кредитним Договором у терміни згідно з графіками/умовами, викладеними у Кредитному договорі, але в будь-якому випадку разі не пізніше 31.07.2023 в межах Генерального ліміту 9500000,00 грн; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, визначеному Кредитним договором, але в будь-якому не більше 35,0% річних з урахуванням порядку та розміру її зміни згідно умов Кредитного Договору, в строки, що встановлені Кредитним договором; сплатити комісії в порядку та в розмірах, встановлених кредитним Договором; сплатити Кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів, відшкодувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором. У випадках, передбачених Кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути Кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із Кредитного Договору; інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі, збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами Кредитного договору.

Виконанням зобов`язань, забезпечених цим Договором, вважається виконання боржником своїх зобов`язань, зазначених в пункті 1.2. цього Договору в повному обсязі в строк, порядку та на умовах Кредитного Договору. (п. 1.3. та 2.3. Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018 ).

Також, 12.12.2018 між ПАТ «Таскомбанк» (кредитор) та ТОВ «Белмікс» (поручитель) та ПП «Белвет» (боржник) укладено Договір №1 про внесення змін до Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018, за яким сторони домовились викласти пункт 1.1. Розділу 1 «Предмет договору та розмір поруки» Договору поруки в наступній редакції: « 1.1. У відповідності до цього Договору, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Генерального Договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К2001 від 01.08.2018, Договору №1 від 12.12.2018 про внесення змін та доповнень до Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 2001 від 01.08.2018, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому».

Разом з тим, п. 2 Договору №1 про внесення змін до Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018 погоджено, що поручитель підтверджує, що він ознайомлений та згоден з Генеральним договором про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К2001 від 01.08.2018, Договором №1 від 12.12.2018 про внесення змін та доповнень до Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К2001 від 01.08.2018 і йому зрозумілі всі їх умови.

Крім того, 12.12.2018 між ПАТ «Таскомбанк» (кредитор) та громадянином України ОСОБА_1 (поручитель) та ПП «Белвет» (боржник) укладено Договір поруки №Т26.03.2018 І 5811 від 01.08.2018, який за своїм змістом аналогічний Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018.

Також 12.12.2018 між ПАТ «Таскомбанк» (кредитор) та громадянином України ОСОБА_1 (поручитель) та ПП «Белвет» (боржник) укладено Договір №1 про внесення змін до Договору поруки №Т26.03.2018 І 5811 від 01.08.2018, який аналогічний за змістом Договору Договір №1 про внесення змін до Договору поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018.

Разом з цим 12.12.2018 між ПАТ «Таскомбанк» (кредитор) та громадянином України ОСОБА_2 (поручитель) укладено Договір поруки № НІ 5812 від 01.08.2018, за яким поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ПП «Белвет» (боржник) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути за в майбутньому на підставі Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 к 2001 від 01.08.2018, що укладений між кредитором та Боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. Договору поруки № НІ 5812 від 01.08.2018).

12.12.2018 між ПАТ «Таскомбанк» (кредитор) та громадянином України ОСОБА_2 (поручитель) укладено Договір №1 про внесення змін до Договору поруки № НІ 5812 від 01.08.2018, за яким сторони домовились викласти пункт 1.1. Розділу 1 «Предмет договору та розмір поруки» Договору поруки в наступній редакції: « 1.1. У відповідності до цього Договору, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ПП «Белвет» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Генерального Договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К2001 від 01.08.2018, Договору №1 від 12.12.2018 про внесення змін та доповнень до Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 2001 від 01.08.2018, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому».

Разом з тим, п. 2 Договору №1 про внесення змін до Договору поруки № НІ 5812 від 01.08.2018 погоджено, що поручитель підтверджує, що він ознайомлений та згоден з Генеральним договором про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К2001 від 01.08.2018, Договором №1 від 12.12.2018 про внесення змін та доповнень до Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К2001 від 01.08.2018 і йому зрозумілі всі їх умови.

Дослідивши подані сторонами у справі докази, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Укладений між сторонами Договір є договором кредиту, а отже правовідносини які з нього витікають, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють кредитні правовідносини та норми, що врегульовують питання забезпечення виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач, на підставі ст. 641 та ст. 644 Цивільного кодексу України, взяв на себе зобов`язання перед особами, які його приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених договором.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що для забезпечення виконання вказаного Кредитного договору сторонами були укладені договори поруки, правовідносини за якими регулюються окремими положеннями Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом положень ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, укладені між сторонами договори поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018, №Т26.03.2018 І 5811 від 01.08.2018, № НІ 5812 від 01.08.2018 та погоджені в них умови, в силу положень вищезазначених норм Цивільного кодексу України, дають позивачу підстави для пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ТОВ "Белмікс" як солідарних боржників разом з ПП "Белвет".

З матеріалів справи вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, в той час як останнім допущено порушення виконання зобов`язання за Генеральним договором в частині своєчасної сплати кредитних коштів та процентів за користування кредитом, що підтверджується банківськими виписками з особових рахунків відповідача.

Відтак, з виписки по особовому рахунку (№ НОМЕР_3 ) вбачається, що Банком 02.08.2018 надано відповідачу-1 кредит за відновлювальною кредитною лінією у розмірі 1200000,00 грн.

Водночас, з банківської виписки по особовому рахунку відповідача-1 (№ НОМЕР_3 ) за період з 02.08.2018 по 21.01.2021 слідує, що відповідачем-1 на погашення кредиту відновлювальної кредитної лінії сплачено 533889,52 грн 17.06.2020 та 20000,00 грн 26.06.2020 , а отже непогашеною залишилась сума у розмірі 646110,48 грн (1200000,00 - 533889,52 - 20000).

Разом з цим з банківської виписки по особовому рахунку відповідача-1 (№ НОМЕР_4 ) вбачається, що 12.12.2019 останньому надано Банком кредит за відновлювальною кредитною лінією у розмірі 2000000,00 грн, який згідно тієї ж виписки, повністю погашений відповідачем-1 17.06.2020.

У зв`язку з цим, суд не бере до уваги твердження відповідачів стосовно того, що кредит за відновлювальною кредитною лінією у розмірі 2000000,00 грн не надавався відповідачу-1, оскільки факт надання такого кредиту підтверджений належними та допустимими доказами, зокрема: банківською випискою по рахунку та погодженими умовами надання відновлювальної кредитної лінії у вигляді Додатку №13/1 до Кредитного Договору.

Разом з цим, як вже зазначалось судом вище відповідно до умов надання овердрафту у вигляді Додатку №14 до Кредитного договору, Банком встановлено відповідачу-1 ліміт овердрафту у розмірі 776000,00 грн.

При цьому, Кредитний договір визначає поняття овердрафту як банківську послугу, згідно якої позичальник має право отримувати від банку кредитні кошти в межах встановленого максимального розміру (ліміту овердрафту) для здійснення оплати платіжних документів понад залишок коштів на Рахунку для надання овердрафту.

Відповідно до банківської виписки за період з 12.12.2018 по 21.01.2021 вбачається, що несплаченою відповідачем-1 сумою не відновлювальної кредитної лінії (овердрафту) залишилась сума у розмірі 680000,00 грн.

Відтак, з наведеного вбачається, що несплаченою відповідачем-1 залишилась сума кредиту відновлювальною кредитною лінією у розмірі 646110,48 грн та сума за не відновлювальною кредитною лінією (овердрафтом) у розмірі 680000,00 грн , разом 1326110,48 грн (646110,48 + 680000,00).

Щодо нарахування відсотків за користування кредитом.

Позивачем нараховано відповідачу-1: 16333,30 грн відсотків за відновлювальною кредитною лінією (Додаток 13/1); 102370,26 грн відсотків за відновлювальною кредитною лінією (Додаток 13); 292193,63 грн відсотків за не відновлювальною кредитною лінією.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, погашення відповідачем-1 боргів за кредитами відновлювальних та не відновлювальної кредитної лінії відбувалось з простроченням погоджених сторонами строків, про що додатково свідчить наявність заборгованості відповідача-1 по тілу кредиту на теперішній час.

Як вже зазначалось судом вище, Додатком №13, Додатком 13/1, Додатком 14 до Генерального договору сторони погодили розміри фіксованих процентних ставок.

Судом перевірено розрахунки позивача щодо нарахування відсотків та встановлено, що вони є частково арифметично невірними, а саме позивачем допущено помилки під час округлення сум нарахованих процентів.

Отже, судом перераховано відсотки по кредитам в межах періодів, заявлених позивачем та встановлено, що підлягають до стягнення з відповідачів: 6942,11 грн відсотків за відновлювальною кредитною лінією (Додаток 13/1); 96755,76 грн відсотків за відновлювальною кредитною лінією (Додаток 13); 284761,24 грн відсотків відсотків за не відновлювальною кредитною лінією. Разом 388459,11 грн (6942,11 + 96755,76 + 284761), в решті нарахованих позивачем відсотків суд відмовляє.

Разом з тим, стосовно твердження відповідача про те, що заборгованість за овердрафтом у розмірі 680000,00 грн з 18.06.2018 утворитись не могла, оскільки кредитна угода між сторонами підписана 01.08.2018 суд вважає зазначити про те, що позивачем на суму 680000,00 грн нараховуються відсотки з 10.06.2019 року, тобто з того моменту, коли вказана заборгованість вже існувала і не була погашена позичальником.

Щодо нарахування пені.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже зазначалось вище, пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов`язань за цим Договором Банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент такої сплати, від суми невчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожен день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин.

Позивачем нараховано відповідачу-1: 56361,98 грн пені за період прострочення заборгованості за не відновлювальною кредитною лінією з 21.07.2020 по 21.01.2021; 43081,76 грн пені за відновлювальною кредитною лінією (Додаток 13) з 21.07.2020 по 21.01.2021 ; 995,93 грн за відновлювальною кредитною лінією (Додаток 13/1) з 21.07.2020 по 21.01.2021.

Відтак, факт прострочення відповідачем-1 строків погашення кредиту, встановлений вище, а тому позивачем підставно нараховано відповідачу-1 пеню.

Судом перевірено розрахунки позивача щодо нарахування пені та встановлено, що пеня за вказані періоди є більшою ніж розрахована позивачем, водночас, суд не має права з власної ініціативи виходити за межі позовних вимог, а тому сума пені підлягає задоволенню у обсязі, заявленому позивачем - 100439,67 грн (56361,98 + 43081,76 + 995,93).

Між тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідачі, заперечуючи проти нарахованих позивачем боргу, пені, відсотків, не додали суду власних контррозрахунків боргу та штрафних санкцій з доказами, які б на їх думку спростовували твердження позивача, наведені у позові, тоді як відповідачі лише стверджують про неправильність нарахувань позивача, проте не додають доказів в обгрунтування таких припущень.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, суд, спираючись та ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, ніж ті, що надані позивачем на підтвердження факту несплати відповідачем-1 боргу за кредитом згідно Договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 2001 у вигляді банківських виписок, розцінює докази позивача вірогідними, а також належними, допустимими та такими, що підтверджують факт наявності заборгованості у відповідача-1.

Поряд з тим, стосовно твердження відповідачів про те, що Банком було задоволено вимоги шляхом позасудового врегулювання в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», а саме звернено стягнення на предмет іпотеки, а отже наступні вимоги щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Одним із видів застави відповідно до приписів статті 575 ЦК України є іпотека. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Положення ст. 33 Закону України "Про іпотеку" узгоджуються з приписами ч. 5 ст. 590 ЦК України, у якій вказано, що якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Стаття 36 Закону України "Про іпотеку" передбачає вирішення сторонами іпотечного договору питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже, чинним законодавством України передбачена можливість забезпечення виконання зобов`язання шляхом передачі в іпотеку не тільки одного об`єкта нерухомого майна, а й декількох. У разі перебування в іпотеці декількох об`єктів нерухомого майна кредитор має право на задоволення своїх вимог за рахунок будь-якого з об`єктів або їх всіх, у разі якщо їх сукупна вартість є необхідною для погашення заборгованості іпотекодавця в повному обсязі.

Тобто законодавець пов`язує задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предметів іпотеки, в тому числі, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, саме з обсягом невиконаного зобов`язання, що не вказує на те, що отримання у власність одного з предметів іпотеки у будь-якому випадку є наслідком припинення основного зобов`язання в повному обсязі.

Водночас, як встановлено судом, виконання зобов`язання боржника у межах даного провадження забезпечено не лише іпотекою але й порукою.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Нормами чинного законодавства не обмежено право кредитора забезпечити належне виконання боржником основного зобов`язання декількома видами забезпечення. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному, а здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Суд констатує, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки або застави шляхом визнання за кредитором права власності на нього, кредитор не втрачає права вимоги до боржника щодо одержання задоволення порушеного основного зобов`язання за рахунок іншого виду забезпечення, яке погоджене сторонами правовідносин. Недійсними в розумінні ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" є наступні вимоги кредитора до боржника, які залишились невиконаними та виходять за межі інших видів забезпечення основного зобов`язання цим боржником.

Оскільки розмір забезпечення основного зобов`язання може мати істотне значення для кредитора при погодженні ним умов основного зобов`язання, у яке він вступає, припинення усіх інших забезпечень при реалізації кредитором одного з них - суперечило б принципу справедливості та розумності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 908/1506/17, від 14.11.2018 у справі № 910/2535/18, від 19.06.2019 у справі № 904/9795/16 та від у справі №910/9508/17.

Відтак, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом раніше, що сторони забезпечили виконання Кредитного договору не тільки іпотекою, а і порукою, про що свідчить погоджений сторонами Додаток №1 від 01.08.2018 до Кредитного договору та Договори поруки №Т26.03.2018 І 5810 від 01.08.2018, №Т26.03.2018 І 5811 від 01.08.2018, № НІ 5812 від 01.08.2018.

Таким чином, в контексті наведеної судової практики, позивач звернувши стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майно, не втратив права вимоги до боржника щодо одержання задоволення порушеного основного зобов`язання за рахунок іншого виду забезпечення, у даному випадку забезпеченого порукою.

Отже, у позивача не втрачене право вимоги до відповідача (відповідачів) реалізації виконання іншої частини свого зобов`язання, що не було забезпечено іпотекою, а отже твердження відповідачів про те, що наступні вимоги щодо виконання боржником основного зобов`язання після реалізації права стягнення на предмет іпотеки є недійсними, судом до уваги не беруться.

Відтак, суд вважає позовні вимоги, про стягнення з відповідача 1326110,48 грн тіло кредиту, 388459,11 відсотків та 100439,67 грн пені обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача та відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Солідарно стягнути з Приватного Підприємства "Белвет" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. 2-га Інтернаціональна, буд. 22, ); Товариства з обмеженою відповідальністю "Белмікс" (69100, Харківська обл., місто Харків, просп. Науки, буд. 77, ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Акціонерного Товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806,48 грн тіло кредиту, 388459,11 відсотків та 100439,67 грн пені, а також 27203,40 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскар.женню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуаль.ного кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2021.

Суддя А.Ф. Черногуз