СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Справа № 922/2394/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя

Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (вх. № 1460 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 у справі №922/2394/20 (прийняту у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М., ухвалу підписано 19.04.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АС", м. Волноваха, Донецька область,

до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Первомайський, Харківська область,

про стягнення 1 683 695,35 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 відмовлено ТОВ "АС" у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. №7975 від 08.04.2021).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд зазначив, що із обставин справи убачається, що майно боржника було закріплено за Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства на праві господарського відання, а не оперативного управління, що повністю відповідає ознакам комерційного комунального підприємства, тому визнав необґрунтованими доводи стягувача про те, що боржник є некомерційним комунальним підприємством, яке має майно на праві оперативного управління і до якого можна застосовувати вимоги статей ГК України, що регулюють діяльність державних казенних підприємств, згідно яких засновник несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями таких підприємств. Проте, як зазначено судом, міська рада не є субсидіарним боржником комунального комерційного підприємства, згідно вимог ГК України, а положення Статуту Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства визначають, що боржник самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, засновник (міська рада) не відповідає за зобов`язаннями Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. Зазначені заявником обставини та додані до заяви докази не можуть бути достатніми та беззаперечними підставами для задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником, у зв`язку з чим, судом у її задоволенні відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АС" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 у справі №922/2394/20 та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТОВ "АС" про заміну боржника у виконавчому провадженні задовольнити; замінити боржника у виконавчому провадженні №63773780 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2020 у справі №922/2394/20 та виконавчому провадженні №63901494 з примусового виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2394/20 приєднаних до зведеного виконавчого провадження №55279203 з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, на двох боржників: Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства; Первомайську міську раду Харківської області.

Скарга обґрунтована тим, що на сьогоднішній день боржник Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства позбавлено можливості виконати судове рішення та сплатити грошові кошти внаслідок того, що рішеннями Первомайської міської ради Харківської області припинено надання послуг даним підприємством та все майно підприємства передано іншій юридичній особі Первомайському комунальному підприємству «Тепломережі».

Зазначає, що в обґрунтування поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження позивач посилався, зокрема, на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.09.2018 у справі 35023/4388/12, а саме про можливість покладення субсидіарної (додаткової) відповідальності на орган місцевого самоврядування у випадку вчинення ним дій (зокрема вилучення майна), які призвели до неможливості виконання рішення суду про стягнення боргу з підприємства-боржника, засновником якого є такий орган місцевого самоврядування.

Вказує, що заміна первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками (основним та субсидіарним) відповідає вимогам щодо забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання, дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності тощо.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 14.06.2021.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як убачається з матеріалів справи, 14.02.2020 між Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, споживачем, та ТОВ «АС», постачальником, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №1079(20)Е, згідно з яким постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2020 році електричну енергію, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цю електричну енергію на умовах цього договору.

Рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 104 від 27.05.2020 Про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КВУ ВКГ та початок надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КП Тепломережі вирішено припинити Первомайському комунальному виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.07.2020. Первомайському КП Тепломережі розпочати надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Рішенням Первомайської міської ради Харківської області 75 сесії 7 скликання №1625-75/7 від 30.07.2020 Про передачу основних засобів, малоцінних необоротних активів та товарно-матеріальних цінностей на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі вирішено:

1.Передати основні засоби, які обліковуються на балансі Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, та знаходяться на відповідальному зберіганні ПКП Тепломережі, на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі згідно Додатку №1 та закріпити їх за підприємством на праві господарського відання.

2.Передати транспортні засоби, які обліковуються на балансі Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, та знаходяться на відповідальному зберіганні ПКП Тепломережі, на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі згідно Додатку №2 та закріпити їх за підприємством на праві господарського відання.

3.Передати малоцінні необоротні активи, які обліковуються на балансі Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, та знаходяться на відповідальному зберіганні ПКП Тепломережі, на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі згідно Додатку №3 та закріпити їх за підприємством на праві господарського відання.

4.Передати товарно-матеріальні цінності, які обліковуються на балансі Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, та знаходяться на відповідальному зберіганні ПКП, Тепломережі, на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі згідно Додатку №4 та закріпити їх за підприємством на праві господарського відання.

5.Первомайському комунальному виробничому управлінню водопровідно- каналізаційного господарства та Первомайському комунальному підприємству Тепломережі здійснити приймання-передачу основних засобів, малоцінних необоротних активів та товарно-матеріальних цінностей згідно чинного законодавства.

В липні 2020 року ТОВ «АС» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, суми основного боргу у розмірі 1 675 060,68 грн; 3% річних у розмірі 7820,87 грн; інфляційних втрат у розмірі 813,80 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.10.2020 у справі № 922/2394/20 позов задоволено, стягнуто з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" суму основного боргу у розмірі 1 675 060,68 грн; 3 % річних у розмірі 7820,87 грн; інфляційні втрати у розмірі 813,80 грн та 25 255,43 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2394/20 стягнуто з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

12.11.2020 на виконання рішення суду від 15.10.2020 було видано відповідний наказ, а 26.11.2020 судом видано наказ на виконання додаткового рішення від 03.11.2020.

Постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Морозової О.В. від 01.12.2020 відкрито виконавче провадження №63773780 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2020 у справі №922/2394/20 про стягнення з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь ТОВ "АС" суми основного боргу у розмірі 1 675 060,68 грн; 3% річних у розмірі 7820,87 грн; інфляційних втрат у розмірі 813,80 грн та 25255,43 грн судового збору.

Постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Морозової О.В. від 01.12.2020 виконавче провадження №63773780 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2020 у справі №922/2394/20 приєднане до зведеного виконавчого провадження №55279203, яке перебуває у провадженні Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Агафоненко О.В. від 11.12.2020 відкрито виконавче провадження №63901494 з примусового виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2394/20 про стягнення з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь ТОВ "АС" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50000,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Агафоненко О.В. від 11.12.2020 виконавче провадження №63901494 з примусового виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2394/20 приєднане до зведеного виконавчого провадження №55279203, яке перебуває у провадженні Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Постановою головного державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Агафоненко О.В. від 28.12.2020 у зведеному виконавчому провадженні №55279203 накладено арешт на кошти боржника - Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, та направлено вказану постанову до банківських установ для виконання.

Листом Філії Головний інформаційно-обчислювальний центр AT Українська залізниця від 24.12.2020 №ГІОЦ-65/4136 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про те, що інформація щодо права власності Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на вантажні вагони відсутня.

Листом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 10/04/23046 від 29.12.2020 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про те, що за наявними даними Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, відсутнє.

Листом Головного управління Держпраці у Харківській області №27/14805/05- 20/13926 від 30.12.2020 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про те, що згідно з журналом, Головним управлінням реєстраційні дії щодо великовантажних та інших технологічних транспортних засобів Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства не здійснювалися.

Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №7.0-057/2/172-21 від 06.01.2021 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про те, що за боржником - Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства зареєстровані транспортні засоби (згідно переліку, зазначеному в листі).

Листом заступника Голови правління АТ Мегабанк №10-143-Бт від 16.01.2021 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про прийняття до виконання постанови від 28.12.2020 у ЗВП №55279203 про арешт коштів боржника, одночасно з цим зазначено про недостатність коштів на банківському рахунку Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства для виконання постанови, оскільки залишок грошових коштів на рахунку становить 575,90 грн.

Листом заступника Голови правління AT Ощадбанк служби № 679/717-Бт від 21.01.2021 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про прийняття до виконання постанови від 28.12.2020 у ЗВП №55279203 про арешт коштів боржника, одночасно з цим зазначено про недостатність коштів на банківському рахунку Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства для виконання постанови, оскільки залишок грошових коштів на рахунку становить 94,37 грн.

Листом боржника - Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства №520 від 27.01.2021 повідомлено Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби про те, що на підставі рішень Первомайської міської ради Харківської області 68 сесії 7 скликання №11460-68/7 і №1461-68/7 від 30.01.2020 Про передачу основних засобів з балансу Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі та Про передачу транспортних засобів з балансу Первомайського комунального виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі, все майно Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства передане ПКП Тепломережі, яке з 01.07.2020 надає послуги з водопостачання та водовідведення в м. Первомайський.

В квітні 2021 року ТОВ "АС" звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. № 7975 від 08.04.2021), в якій заявник просить суд:

- замінити боржника у виконавчому провадженні №63773780 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2020 у справі №922/2394/20 та виконавчому провадженні №63901494 з примусового виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 03.1 1.2020 у справі №922/2394/20 приєднаних до зведеного виконавчого провадження №55279203 з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (64102, Харківська область, м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1; ), на двох боржників:

- Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (64102, Харківська область, м. Первомайський. вул. Комарова, буд. 1; );

- Первомайську міську раду Харківської області (64102, Харківська область, м. Первомайський, проспект 40 років Перемоги, буд. 1; ).

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Матківська проти України» (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 ГПК України).

Разом з тим процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони.

При цьому процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоча сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває.

Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

При цьому у таких випадках не підлягають застосуванню положення частини другої статті 619 ЦК України. Ці положення підлягають застосуванню до інших обставин, а саме коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

Даного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі 905/1956/15.

Частинами першою-третьою статті 78 ГК України унормовано, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Згідно з частиною п`ятою статті 78 ГК України найменування комунального унітарного підприємства повинно містити слова "комунальне підприємство" та вказівку на орган місцевого самоврядування, до сфери управління якого входить дане підприємство.

Згідно з частинами першою-другою, четвертою статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

За змістом статті 137 ГК України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Відповідно до частини десятої статті 78 ГК України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Згідно з приписами частини сьомої статті 77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства.

При цьому, умовою покладення субсидіарної відповідальності на орган місцевого самоврядування за змістом частини сьомої статті 77 ГК України та частини десятої статті 78 цього Кодексу, є недостатність коштів, які є у розпорядженні комунального підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР).

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У низці випадків ЄСПЛ визнавав державу відповідальною за борги підприємств незалежно від їх формальної класифікації у внутрішньодержавному праві (рішення від 30 листопада 2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», пункт 45, рішення від 04 квітня 2006 року у справі «Лисянський проти України», пункт 19, рішення від 03 квітня 2007 року у справі «Кооперативу Агрікола Слобозія-Ханесей проти Молдови», пункти 18,19, рішення від 12 квітня 2007 року у справі «Григор`єв та Какаурова проти Російської Федерації», пункт 35, рішення від 15 січня 2008 року у справі «Р. Качапор та інші проти Сербії». Отже, внутрішньодержавний правовий статус підприємства як самостійної юридичної особи сам по собі не звільняє державу від відповідальності за борги підприємств у межах Конвенції.

Крім того, ЄСПЛ також висловив позицію і щодо субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) за зобов`язаннями муніципального підприємства. Так, у пункті 62 рішення у справі «Єршова проти Російської Федерації» ЄСПЛ зазначив, що, враховуючи публічний характер діяльності підприємства, істотний ступінь контролю за його майном з боку муніципальних органів влади і рішень останніх, які мали наслідком передачу майна і подальшу ліквідацію підприємства, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що підприємство не було наділене достатньою організаційною та управлінською незалежністю від муніципальних органів влади. Отже, незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №5023/4388/12.

Відповідно до Статуту Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, підприємство утворене на комунальній власності територіальної громади м.Первомайський Харківської області. Засновником та власником підприємства є Первомайська міська рада.

Згідно з п.1.7. Статуту відповідно до способу утворення комунальне підприємство є унітарним.

За змістом п.1.8. Статуту підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями у межах чинного законодавства України та належного йому на праві господарського відання майна, крім майна на яке потрібна згода засновника. Згідно з діючим законодавством України підприємство не несе відповідальність за зобов`язання держави та засновника. Засновник не несе відповідальність за зобов`язаннями підприємства.

Як вже зазначалось, рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 104 від 27.05.2020 Про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КВУ ВКГ та початок надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КП Тепломережі вирішено припинити Первомайському комунальному виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.07.2020. Первомайському КП Тепломережі розпочати надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Рішенням Первомайської міської ради Харківської області 75 сесії 7 скликання №1625-75/7 від 30.07.2020 Про передачу основних засобів, малоцінних необоротних активів та товарно-матеріальних цінностей на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі вирішено передати основні засоби, транспортні засоби, малоцінні необоротні активи, товарно-матеріальні цінності, які обліковуються на балансі Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, та знаходяться на відповідальному зберіганні ПКП Тепломережі, на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі згідно Додатку №1 та закріпити їх за підприємством на праві господарського відання.

Тобто, наведеним рішенням №1625-75/7 від 30.07.2020 Первомайська міська рада Харківської області вилучила всі активи підприємства відповідача та передала їх третій особі - Первомайському КП Тепломережі, та припинила діяльність підприємства з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Проте, у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.06.2021 відсутні відомості щодо припинення Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

Результатом вилучення активів стало неспроможність відповідача здійснювати статутну діяльність, що призвело до неможливості погашення заборгованості.

Статтею 215 ГК України унормовано, що у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. Умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Положеннями частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника.

Суд також враховує, що припинивши надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, та передавши майно відповідача на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі, Первомайська міська рада Харківської області не припинила діяльність відповідача шляхом ліквідації, що позбавило відповідача можливості ініціювати питання щодо притягнення до відповідальності засновника, згідно механізму, встановленого ст. 61 КУзПБ.

Враховуючи вищезазначені висновки ЄСПЛ щодо субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) за зобов`язаннями підприємства незалежно від його статусу, висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема в постанові від 04.09.2018 у справі №5023/4388/12 про можливість покладення субсидіарної відповідальності на орган місцевого самоврядування у випадку вчинення ним дій (зокрема вилучення майна), які призвели до неможливості виконання рішення суду про стягнення боргу з підприємства-боржника, засновником якого є такий орган місцевого самоврядування, колегія суддів зазначає про необхідність застосування у даному випадку аналогії закону, а саме ч.7 ст.77 ГК України, з урахуванням ч.10 ст.78 ГК України щодо субсидіарної відповідальності засновника (органу управління до сфери якого входить підприємство) за зобов`язаннями комунального комерційного підприємства, з огляду на наведену практику Європейського Суду, яка визначальною умовою для субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) незалежно від внутрішньодержавного правового статусу, визначає ступінь організаційної та управлінської незалежності підприємства від муніципальних органів влади.

Отже, незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, орган місцевого самоврядування, у даному випадку Первомайська міська рада Харківської області, повинен відповідати за неможливість виконання Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства рішення суду у зв`язку з прийняттям ним рішень № 104 від 27.05.2020 Про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КВУ ВКГ та початок надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Первомайським КП Тепломережі та №1625-75/7 від 30.07.2020 Про передачу основних засобів, малоцінних необоротних активів та товарно-матеріальних цінностей на баланс Первомайського комунального підприємства Тепломережі.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не викликав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення («Горнсбі проти Греції» § 41, «Кіртатос проти Греції» § 31-32).

Забезпечити виконання рішення є зобов`язанням державних органів влади («Яворівська проти Росії» § 25) від дати коли рішення стає обов`язковим і обґрунтованим («Бурдов проти Росії» § 69).

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує виконання остаточних, обов`язкових судових рішень (на відміну від виконання рішень, що можуть оскаржуватись у судах вищої інстанції) (Ouzounis and Others v. Greece, (Узуніс проти Греції), § 21). Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд» (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37). У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; Sabin Popescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні заяви про заміну у виконавчому провадженні, не надав уваги доводам заявника, в зв`язку з чим неправомірно дійшов висновку про відсутність підстав для субсидіарної відповідальності Первомайської міської ради Харківської області за зобов`язаннями Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Виходячи з викладеного, у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).

Отже, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

Даного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі 905/1956/15.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає заяву ТОВ "АС" про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. №7975 від 08.04.2021) обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 у справі №922/2394/20 підлягає скасуванню, як така, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.2 ч.2 статті 275, п.4 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 у справі №922/2394/20 скасувати. Заяву ТОВ "АС" про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. №7975 від 08.04.2021) задовольнити.

Замінити боржника у виконавчому провадженні №63773780 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2020 у справі №922/2394/20 та виконавчому провадженні №63901494 з примусового виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2394/20 приєднаних до зведеного виконавчого провадження №5279203, з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (64102, Харківська область, м.Первомайський, вул.Комарова, буд.1, ) на двох боржників:

-Первомайське комунальне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (64102, Харківська область, м.Первомайський, вул.Комарова, буд.1, ), як основного боржника;

-Первомайську міську раду Харківської області (64102, Харківська область, м.Первомайський, проспект 40 років Перемоги, буд.1, ), як субсидіарного боржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.07.2021.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль