ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИДАЧІ СУДОВОГО НАКАЗУ

15 липня 2021 року № 903/550/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши в порядку наказного провадження заяву про видачу судового наказу заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» (45400, м. Нововолинськ, вул. Героїв АТО, 1а, )

до боржника - Фізичної особи-підприємця Більчука Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 7 609, 94 грн.

Встановив: 13.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» через канцелярію суду надійшла заява про видачу судового наказу за вх. № 01-50/592/21 (вих. №89 від 03.07.2021), в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з фізичної Фізичної особи-підприємця Більчука Володимира Вікторовича заборгованість за договором оренди торговельного місця №1304 від 01.01.2019 в розмірі 7 609, 94 грн., а також сплачений заявником судовий збір.

Порядок та форма звернення до суду із заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч. 1 ст. 151 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до фізичної особи-підприємця Більчука Володимира Вікторовича.

Згідно приписів ст. 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Судом встановлено, що договір оренди торговельного місця №1304 від 01.01.2019 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» та Фізичною особою-підприємцем Більчуком Володимиром Вікторовичем.

Як слідує, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27.01.2017 внесено запис №2009331 про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця Більчука Володимира Вікторовича.

Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеному у Постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 73), з 15 грудня 2017, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Разом з тим, ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Проте, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Більчука Володимира Вікторовича, який з 27.01.2017 року припинив свою підприємницьку діяльність, заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» вимоги про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Більчука Володимира Вікторовича, як з фізичної особи-підприємця не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Більчука Володимира Вікторовича, як з фізичної особи-підприємця.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152-154, 175, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський госпрозрахунковий ринок» про видачу судового наказу за вих. №89 від 03.07.2021 (вх. №01-50/592/21 від 13.07.2021) - відмовити.

Ухвала суду, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з дня її підписання 15.07.2021 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя В. М. Дем`як