номер провадження справи 34/80/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 Справа № 908/1419/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., розглянув у спрощеному позовному провадженні, без виклику представників сторін, справу № 908/1419/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Л», ідентифікаційний код юридичної особи 37153788 (71725, Запорізька область, Токмацький район, с. Чистопілля, вул. Нова, буд. 33)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ТЕРА», ідентифікаційний код юридичної особи 32064924 (71740, Запорізька область, Токмацький район, с. Покровське, вул. Антипенка, буд. 69-В)

про стягнення 440 000 грн 00 коп.

Без виклику часників справи.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Л» від 13.05.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ТЕРА» 440 000 грн 00 коп. заборгованості за договором б/н про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між сторонами 12.04.2019.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 справу № 908/1419/21 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.05.2021 у справі № 908/1419/21 позовна заява прийнята судом до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач отримали вказану копію ухвали суду 22.05.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

12.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток-Л» (позикодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ТЕРА» (позичальником, відповідачем у справі) було укладено договір б/н про надання поворотної фінансової допомоги (надалі договір).

Відповідно до предмету договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику безвідсоткову позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений даним договором строк.

Згідно з п. 2.1 договору, сума позики за даним договором становить 440 000,00 грн, (чотириста сорок тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2. договору позикодавець зобов`язаний надати позику протягом трьох банківських днів з моменту підписання даного договору. Позика надається у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок позичальника.

Позика надається позичальнику терміном до 12.04.2020 року (п. 4.1 договору).

Строк, вказаний у п.4.1 даного договору, може бути продовжений за згодою сторін ( п. 4.2 договору).

Згідно з розділом п`ятим договору, по закінченні строку, вказаного в п. 4.1 даного договору, позичальник зобов`язується протягом трьох банківських днів повернути суму позики. Позика повертається в готівковому порядку шляхом внесення в касу підприємства або на розрахунковий рахунок позикодавця. Позичальник протягом трьох календарних днів після переказу суми позики позикодавцю зобов`язаний повідомити останнього про переказ коштів шляхом факсимільного повідомлення. Позикодавець протягом трьох банківських днів після надходження суми позики на свій розрахунковий рахунок зобов`язаний повідомити позичальника про це шляхом факсимільного повідомлення.

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є дійсним до моменту його остаточного виконання, але не пізніше 12.04.2020 року або до повного виконання сторонами обов`язків (п. 6.1 договору).

Договір підписаний директорами та скріплений печатками товариств.

На виконання умов договору позивач платіжним дорученням № 166 від 12.04.2019 перерахував суму 440 000 грн 00 коп. зворотної фінансової допомоги на рахунок відповідача.

Відповідач у встановлений договором термін позику не повернув, внаслідок чого у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість на суму не повернутої поворотної фінансової допомоги, що підтверджено двостороннім актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2020.

Враховуючи не повернення відповідачем позивачеві 440 000 грн 00 коп. безвідсоткової позики, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ТЕРА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Л» 440 000 грн 00 коп. заборгованості за договором б/н про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між сторонами 12.04.2019 було предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли господарські зобов`язання з договору б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 12.04.2019, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору позики, згідно якого одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 ЦК України).

Частиною першою ст. 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої ст. 13, частини першої ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ТЕРА» доводи позивача щодо підстав виникнення спору не спростувало, жодних доказів належного виконання умов договору б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 12.04.2019 - повернення фінансової допомоги (готівкою або на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Л») або заперечень проти наявності вини відповідача в простроченні виконання зобов`язання не надало.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав умови договору та відповідно до п.п. 3.1, 3.2. договору від 12.04.2019 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 440 000 грн 00 коп.

Відповідно до п. 4.1 договору позика надавалась відповідачеві терміном до 12.04.2020. Доказів продовження вказаного терміну сторонами не надано.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору, по закінченні строку, вказаного в п. 4.1 даного договору, позичальник зобов`язується протягом трьох банківських днів повернути суму позики. Позика повертається в готівковому порядку шляхом внесення в касу підприємства або на розрахунковий рахунок позикодавця.

Позичальник протягом трьох календарних днів після переказу суми позики позикодавцю зобов`язаний повідомити останнього про переказ коштів шляхом факсимільного повідомлення. Позикодавець протягом трьох банківських днів після надходження суми позики на свій розрахунковий рахунок зобов`язаний повідомити позичальника про це шляхом факсимільного повідомлення (п.п. 5.3., 5.4 договору).

Відповідачем надану позивачем позику у сумі 440 000 грн 00 коп. у строк, передбачений п. 5.1 договору не повернуто.

Доказів повернення вказаної суми та повідомлення про це, у відповідності до розділу п`ятого договору, відповідачем не надано.

Зважаючи на викладені обставини та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Л» заборгованості за договором б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 12.04.2019 в сумі 440 000 грн 00 коп.

При цьому суд враховує, що між сторонами в підтвердження спірної заборгованості за даним договором складено та підписано акт звіряння, який свідчить про наявність у відповідача перед позивачем станом на 31.12.2020 заборгованості в сумі 440 000 грн 00 коп. за договором б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 12.04.2019, враховуючи перерахування позивачем відповідачу даної суми 12.04.2019.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Отже, факт перерахування позивачем відповідачеві 12.04.2019 спірної суми заборгованості на виконання договору б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 12.04.2019 та наявність у відповідача перед позивачем спірного простроченого боргу, який не повернуто у триденний банківський день з дня настання терміну, вказаного у п. 4.1 договору, підтверджується первинними документами та актом звірки між сторонами.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 440 000 грн 00 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 6 600 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ТЕРА», ідентифікаційний код юридичної особи 32064924 (71740, Запорізька область, Токмацький район, с. Покровське, вул. Антипенка, буд. 69-В) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Л», ідентифікаційний код юридичної особи 37153788 (71725, Запорізька область, Токмацький район, с. Чистопілля, вул. Нова, буд. 33) 440 000 (чотириста сорок тисяч) грн 00 коп. заборгованості та 6 600 (шість тисяч шістсот) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 16.07.2021.

Суддя А.О. Науменко