ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 справа № 914/1121/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Побігайленко Ю-Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал, м.Харків

до відповідача: Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м.Львів

про стягнення заборгованості.

Ціна позову 449234,64грн.

За участю представників:

від позивача: Скульський Сергій Іванович адвокат;

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал до Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення заборгованості в сумі 449234,64грн., з якої 391681,05грн. основний борг, 17915,47грн. 3% річних та 39638,12грн. інфляційні втрати. А також позивач просить стягнути 20000,00грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 05.05.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 25.05.2021р. Ухвалою суду від 25.05.2021р. відкладено розгляд справи на 22.06.21р. Ухвалою суду від 22.06.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 13.07.2021р.

Ухвалою суду від 29.06.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал за вх.№14373/21 від 22.06.2021р. та за вх.№14649/21 від 24.06.2021р. про участь в судовому засіданні у справі № 914/1121/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та постановлено судове засідання 13.07.2021р. о 10:30год. у справі № 914/1121/21 провести в режимі відеоконференції.

05.07.2021р. від позивача подано клопотання за вх.№15490/20 від 05.07.2021р. про долучення до матеріалів справи посвідчення адвоката.

В судове засідання 13.07.2021р. представник позивача в режимі відеоконференції явку забезпечив, який надав пояснення по справі та позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, проти зупинення провадження у справі заперечив.

30.06.2021р. відповідачем подано клопотання за вх.№2770/21 від 30.06.2021р. про зупинення провадження у справі №914/1121/21 до розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.07.2020р. у справі №914/1121/21 про повернення зустрічної позовної заяви. До клопотання за вх.№2770/21 від 30.06.2021р. не долучено процесуальних документів в підтвердження відкриття зазначеного у клопотанні апеляційного провадження, такі відомості відсутні і у Єдиному державному реєстрі судових рішень, станом на 13.07.2021р., також не надано обґрунтувань поважності причин заявлення клопотань не у встановлені ГПК України строки, заяв чи клопотань про поновлення строку не долучено, відтак відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання. Як вбачається із матеріалів справи 22.06.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі за вх.№2770/21 подано 30.06.2021р., тобто з пропуском встановлених строків та заявлено відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.227 ГПК України. Згідно із ч.3 ст.195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу. Відтак, враховуючи вимоги ч.3 ст.195 ГПК України, у суду також відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання із зазначених у клопотанні підстав.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив. Причини неявки не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції, внесенням ухвал до Єдиного державного реєстру судових рішень, надісланням ухвал поштовою рекомендованою кореспонденцією №383, №176, №330. Згідно до відстеження поштових відправлень на офіційному сайті АТ Укрпошта поштова кореспонденція за вказаними номерами отримана адресатом (відповідачем).

Від відповідача подано відзив на позовну заяву за вх.№12005/21 від 21.05.2021р.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, визнання явки повноважного представника відповідача не обов`язковою, та те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним. Позивач зазначає, що 22 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССИГНАЛ» та Акціонерним Товариством «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» було укладено договір про надання послуг №2091-33-БуТЗС, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується у 2018 році надати Замовнику послуги, зазначені в п.1.2. Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Позивач зазначає, що на виконання умов договору №2091-33-БуТЗС від 22 червня 2018, позивач виконав роботи, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року від 17 жовтня 2019 року, № 2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року від 17 жовтня 2019 року, № 3 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 17 листопада 2019 року, № 4 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 17 листопада 2019 року, № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 17 листопада 2019 року. Позивач зазначає, що Угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02 липня 2019 року було встановлено, що заборгованість АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» перед ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» по договору про надання послуг №2091-33-БуТЗС від 22.06.2018 року становить 391 681,05грн. Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог було підписано 02 липня 2019 року, отже, як зазначає позивач, строк сплати сплив 07.10.2019 року, тому позивач просить суд стягнути з відповідача 391681,05грн. заборгованості визначеною угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.07.2019р. Також позивач просить стягнути 3% річних в розмірі 17915,47грн. та інфляційні втрати в розмірі 39638,12грн.

У відзиві на позовну заяву за вх.№12005/21 від 21.05.2021р. відповідач зазначає, що згідно Додатку №1 до договору, замовником передається для емалювання 17 328 шт. труб 042,3x2мм ст. 0,8КП ГОСТ 10704-91, ГОСТ 10705-80. Відповідно до Акту прийому-передачі матеріалів для емалювання було передано труби: - в кількості 4200 шт. згідно Акту прийому-передачі матеріалів № 1 від 27.06.2018; - в кількості 4180 шт. згідно Акту прийому-передачі матеріалів № 2 від 03.07.2018; - в кількості 4200 шт. згідно Акту прийому-передачі матеріалів № 3 від 04.07.2018; - в кількості 4748 шт. згідно Акту прийому-передачі матеріалів № 4 від 19.07.2018. Відповідач зазначає, що акт прийому-передачі матеріалів № 4 від 19.07.2018 (труб в кількості 4748 шт.), підписаний виконавцем повернутий замовнику не був, що на думку відповідача свідчить про відсутність факту прийняття для емалювання відповідної кількості труб, що у свою чергу призводить до сумніву виконання послуг саме з тими матеріалами (трубами) які були передані для робіт з емалювання. Відповідач зазначає, що до позовної заяви також не долучені акти приймання - передачі продукції (труб ) з емалювання. Також відповідач зазначає, що у наданих позивачем рахунках до позовної заяви виявлені невірно розраховані суми за надання послуг, завищення вартості послуг без погодження даної вартості з Замовником. Відповідач зазначає, що розрахунок ціни позову зазначений позивачем не відповідає ціні позову заявленій до стягнення. Також відповідач зазначає, що вимога щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 39 638,12 грн. не підлягає до задоволення, так як розрахунок проведений позивачем помилково, при розрахунку інфляційних втрат невірно був застосований сукупній індекс інфляції 110,12 % за період прострочення платежу. Вимога щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 17915,47грн., на думку відповідача, також не підлягає до задоволення, так як розрахунок проведений позивачем помилково. З огляду на вказані обставини позивач просить у задоволенні позову про стягнення 17915,47грн. 3% річних та 39638,12грн. інфляційних втрат відмовити.

Обставини, встановлені судом.

22.06.2018р. між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Західенерго (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал (виконавець) укладено договір №2091-ЗЄ-БуТЄС про надання послуг, згідно із п.п. 1.1., 1.2. якого, виконавець зобов`язується у 2018 році надати Замовнику послуги, зазначені в п. 1.2. цього Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Найменування послуг (код ДКПП 021-2015: 4529000-7 Ремонт та технічне обслуговування установок), ДКПП 016-2010: 33.12.1 - Ремонтування та технічне обслуговування машин загальної призначеності): Послуги з емалювання труб.

Відповідно до п.п.3.1.-3.3 договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р. сума договору становить: 3 899 862,65 грн., у тому числі ПДВ 20 % 649 977,11 грн. Сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін, що оформлюється підписанням додаткової угоди. З моменту виставлення виконавцем рахунку за надані послуги, сума наданих послуг, що вказана в такому рахунку є фіксованою і зміні не підлягає, окрім випадків, передбачених цим Договором.

За умовами п.5.2 договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р., кількість/обсяг послуг зазначені в додатку № 1 до цього Договору та підтверджується кошторисною документацією (Додаток № 3 до цього Договору).

Пунктами 4.1, 4.2 договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р., сторони дійшли згоди, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих виконавцем замовнику послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 (дев`яностого) календарного дня після підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг та за умови надання виконавцем належним чином оформленої податкової накладної. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим Договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день. На дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) виконавець складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виконавцем протягом 3-х календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань (підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України).

За умовами п.5.4. договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р., надані Виконавцем Послуги згідно з цим Договором оформлюються актами прийому-передачі наданих Послуг із зазначенням коду згідно ДКПП, які виконавець надає до 01 (першого) числа місяця, наступного за звітним.

Між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Західенерго (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал (виконавець) підписано додатки №1 технічні вимоги, №2 договірна ціна, №3 локальний кошторис на будівельні роботи до договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р.

18.10.2018р. між Акціонерним товариством ДТЕК Західенерго (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал (виконавець) укладено додаткову угоду про зміну реквізитів №1 до договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р., відповідно до п.1 якого сторони визначили реквізити ТОВ Укртранссигнал.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору №2091-33-БуТЗС від 22 червня 2018, позивач виконав роботи згідно актів приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 17 жовтня 2019 року за жовтень 2018 року, № 2 від 17 жовтня 2019 року за жовтень 2018 року, № 3 від 17 листопада 2019 року за листопад 2018 року, № 4 від 17 листопада 2019 року за листопад 2018 року, № 5 від 17 листопада 2019 року за листопад 2018 року., які суду не представлено. В підтвердження надання послуг долучено копії податкових накладних на виконані роботи, зокрема №9 від 17.10.2018р. на суму 425880,54грн., №14 від 26.10.2018р. на суму 851773,26грн, №3 від 02.11.2018р. на суму 851773,26грн., №6 від 08.11.2018р. на суму 851773,26грн., №12 від 16.11.2018р. на суму 716806,26грн. та квитанцій про реєстрацію вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач зазначає, що на оплату послуг складено рахунки на оплату №127 від 17.10.2018р. на суму 425880,54грн. (з ПДВ), №132 від 26.10.2018р. на суму 851773,26грн. (з ПДВ), №135 від 02.11.2018р. на суму 851773,26грн. (з ПДВ), №139 від 08.11.2018р. на суму 851773,26грн., №142 від 16.11.2018р. на суму 716806,26грн., доказів скерування відповідачу рахунків не представлено.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що відповідно до актів прийому-передачі матеріалів № 1 від 27.06.2018; № 2 від 03.07.2018; № 3 від 04.07.2018; № 4 від 19.07.2018 було передано для емалювання труби, однак акт прийому-передачі матеріалів № 4 від 19.07.2018, підписаний виконавцем повернутий замовнику не був та при цьому відповідач не заперечує складення вказаних документів.

Як вбачається із пояснень представника позивача дані документи були направлені відповідачу та не повернулись. Також представник позивача зазначає, що інші послуги на виконання договору 2091-33-БуТЗС від 22 червня 2018 не надавались та акти, окрім зазначених не складались та заборгованість в розмірі 391 681,05 грн. підтверджена обома сторонами в договорі від 02.07.2019р. про зарахування зустрічних однорідних вимог.

02.07.2019р. між Акціонерним товариством ДТЕК Західенерго (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал (виконавець) укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, оригінал якого представлено позивачем для огляду клопотанням за вх.№12186/21 від 25.05.2021р.

Згідно із умов угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.07.2019р., Акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (вул. Козельницька, 15, м. Львів, 79026; ) є кредитором, а Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССИГНАЛ» (вул. Беркоса, 25, м. Харків, 61067; ) є боржником за договором про надання послуг № 2091-ЗЄ-БуТЄС щодо сплати штрафних санкцій в розмірі 200 000,00 грн., які визнані та не оспорюються ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ». Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССИГНАЛ» (вул. Беркоса, 25, м. Харків, 61067; ) є кредитором, а Акціонерне товариство «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (вул. Козельницька, 15, м. Львів, 79026; ) є боржником за договором про надання послуг № 2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018 щодо сплати основного боргу в сумі 591 681,05 грн. Сторони прийшли до згоди про припинення зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій в розмірі 200 000,00 грн. штрафу шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в оплату заборгованості за договором про надання послуг № 2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018.

Відповідно до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.07.2019р. сторони, керуючись ст.ст. 203 ГК України та 601 ЦК України дійшли згоди про наступне: 1. З дати підписання цієї Угоди вважати зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССИГНАЛ» (вул. Беркоса, 25, м. Харків, 61067; ) щодо сплати штрафних санкцій в розмірі 200 000,00 грн. штрафу припиненими. 2. З дати підписання цієї Угоди вважати зобов`язання Акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (вул. Козельницька, 15, м. Львів, 79026; ) на суму 200 000,00 грн. по сплаті основного боргу по договору про надання послуг № 2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018 частково припиненими.

Згідно до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.07.2019р. сторони прийшли до згоди, що після зарахування зустрічних однорідних вимог по договору про надання послуг № 2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018, заборгованість АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» перед ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» по договору про надання послуг № 2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018 становить 391 681,05 грн.

Позивач зазначає, що заборгованість визначена угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.07.2019р. в сумі 391 681,05 грн. позивачем не оплачена, тому враховуючи строки визначені п.4.1 договору з моменту підписання угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, просить стягнути з відповідача вказану суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно із частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до частини 5 статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

У постановах від 22.08.2018 у справі N 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі N 910/21648/17, від 27.05.2019 у справі N 910/20107/17, від 24.06.2019 у справі N 910/12026/18, від 23.07.2019 у справі N 904/1299/18, від 15.08.2019 у справі N 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі N 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі N 910/21645/17, від 26.05.2020 у справі N 910/7807/19, від 11.06.2020 у справі N 910/7804/19, від 14.07.2020 у справі N 910/10471/19, від 19.08.2020 у справі N 911/2560/19, від 25.08.2020 у справі N б-23/75-02, від 23.09.2020 у справі N 904/2215/19, від 12.11.2020 у справі N 904/3173/19, від 25.11.2020 у справі N 904/1806/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов наступного висновку: "Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку".

Як вбачається із угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.07.2019р., яка підписана сторонами та скріплена їх печатками, відповідачем визнано заборгованість в сумі 391681,05грн. Доказів визнання недійсною вказаної угоди, розірвання, внесення змін не подано.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 901 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із вимогами ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 391 681,05 грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, позивачем на суму заборгованості нараховано 3% річних за період з 07.10.2019р. по 15.04.2021р. в розмірі 17915,47грн. та інфляційні втрати в розмірі 39638,12грн. Розрахунки долучено до матеріалів справи.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки, представлені позивачем, встановлено, що позивач припустився арифметичної помилки в нарахуванні інфляційних втрат та при розрахунку 3% річних не врахував строку настання розрахунку згідно п.4.1 договору №2091-ЗЄ-БуТЄС від 22.06.2018р. Відтак, в перерахунку, в межах визначеного позивачем періоду розмір 3% річних становить 17867,09грн. та інфляційні втрати становлять 38782,11грн. В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат належить відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлення.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань пені, 3% річних, інфляційних втрат та доказів в спростування наведених обставин суду не надано.

Представником позивача у позовній заяві визначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00грн., та вказану суму позивач просить стягнути за результатами розгляду справи з відповідача. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у сумі 20000,00 грн. представник позивача надав: договір №12 від 04.03.2021р. про надання правової допомоги, рахунок-фактуру на оплату №6 від 15.03.2021р. на суму 20000,00грн. із переліком виконаних робіт, ордер серія АН №1033142 від 16.04.2021р. на надання правничої допомоги на підставі договору №12, посвідчення адвоката України №3326 від 09.09.2009р.

У відзиві на позовну заяву за вх.№12005/21 від 21.05.2021р. відповідач зазначає, що виходячи з вимог позовної заява щодо відшкодування витрат на правову допомогу незрозумілим є розшифровка витрат за видами правової допомоги вказаними у рахунку №7 від 15.03.2021 року, а саме: формування пакету документів 2000,00грн, оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості 7000,00 грн., складення позовної заяви, її роздруківка, доставлення до суду 1000,00 грн. - немає чіткого опису послуг, що входить у оформлення позовної заява та складення позовної заяви. Щодо супроводження справи в суді першої інстанції в 4 судових засіданнях 4000,00грн., супроводження справи в суді другої інстанції в 3 судових засіданнях 3000,00грн., відповідач зазначає, що дані послуги є необгрунтованими, оскільки присутня передбаченість майбутніх процесів. З огляду на вищенаведене відповідач просить суд у задоволені вимог про стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат у сумі 20000,00 грн. представник позивача надав: договір №12 від 04.03.2021р. про надання правової допомоги, рахунок-фактуру на оплату №6 від 15.03.2021р. на суму 20000,00грн. із переліком виконаних робіт, ордер серія АН №1033142 від 16.04.2021р. адвоката Скульського Сергія Івановича на надання правничої допомоги на підставі договору №12, посвідчення адвоката України №3326 від 09.09.2009р. ОСОБА_1 .

04.03.2021р. між адвокатом Скульським Сергієм Івановичом та Товариством з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал укладено договір про надання правової допомоги №12, згідно із п. 1.1. якого, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги №12 від 04.03.2021р., за правову допомогу, щодо стягнення заборгованості у сумі 449 234,59 грн. (договір № 2091-ЗЗ-БуТЗС від 22.06.2018р.) за представництво клієнт на протязі десяти робочих днів з дня прийняття остаточного рішення у справі сплачує Адвокату винагороду в розмірі 20 000 грн. Оплата Клієнтом Адвокату здійснюється у формі післяплати.

Згідно із описом робіт наведених у позовній заяві та зазначених у рахунку-фактурі №6 від 15.03.2021р. адвокат Скульський Сергій Іванович надав ТОВ Укртранссигнал послуги на суму 20000,00грн., до яких увійшли: консультація позивача із адвокатом з приводу спірних правовідносин кількість 5, ціна 600 3000,00грн.; формування пакету документів кількість 1, ціна 2000,00 2000,00грн.; оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості кількість 1, ціна 7000,00 7000,00грн.; складення позовної заяви, її роздрук, доставлення до суду кількість 1, ціна 1000,00 1000,00грн.; супроводження справи в суді першої інстанції кількість 4, ціна 1000,00 - 4000,00грн.; супроводження справи в суді другої інстанції кількість 3, ціна 1000,00 3000,00грн., всього 20000,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколів судових засідань та ухвал суду, представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні 13.07.2021р. Відтак, враховуючи визначену в рахунку-фактурі №6 від 15.03.2021р. вартість та кількість наданих послуг, підставними є нарахування, щодо понесених витрат у зв`язку із представництвом інтересів у суді першої інстанції під час розгляду справи в судовому засіданні 13.07.2021р., у якому приймав участь представник позивача, в розмірі 1000,00грн. Щодо судових витрат в розмірі 3000,00грн. за супроводження справи в суді другої інстанції, то такі є передчасними та такими що, можуть, як виникнути так і не виникнути в майбутньому, а відтак не є обґрунтованими в цій частині при розгляді даної справи у суді першої інстанції.

Також із поданих позивачем документів не вбачається та позивачем не зазначено, що саме входить у послуги формування пакету документів; оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості; складення позовної заяви, її роздрук, доставлення до суду. Відтак, за умови наявності послуги з оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості, що фактично дублює зазначення в рахунку аналогічних послуг формування пакету документів, оформлення позовної заяви, складення позовної заяви та доставлення до суду, тому включення одних і тих же за змістом послуг є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, положення ст.ст. 126, 129 ГПК України оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів позивача, розмір гонорару, обсяг долучених доказів в підтвердження повноважень, пов`язаність понесених витрат зазначених у рахунку-фактурі №6 від 15.03.2021р., з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, враховуючи аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву за вх.№12005/21 від 21.05.2021р. щодо витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість, доведеність та підставність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000,00грн., які підлягають відшкодуванню з відповідача. Водночас, суд враховує, що судові витрати, у тому числі і на професійну правничу допомогу, у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача щодо основного боргу в розмірі 391681,05грн., 3% річних у розмірі 17967,09грн., інфляційних втрат в розмірі 38782,11грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог належить відмовити у зв`язку необґрунтованістю та безпідставністю заявлення.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір необхідно віднести на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго (79026, м.Львів, вул.Козельницька, буд.15, ідентифікаційний код 23269555) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссигнал (61067, м.Харків, вул.Беркоса, буд.25, ідентифікаційний код 35072545) 391681,05грн. основного боргу, 17867,09грн. 3% річних, 38782,11грн. інфляційних втрат, 10977,86грн. витрат на професійну правничу допомогу та 6724,95грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 19.07.2021р.

Суддя С.В. Іванчук