ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/678/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (вул. Миколи Пимоненка, 13, офіс №4А/41, м. Київ, 04050)

до відповідача: Приватного підприємства "Курган-Агро" (вул. Центральна, 34, с. Володимирівка, Білгород-Дністровський район, Одеська обл., 67720)

про стягнення 4484970,68 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Козачок І.П.;

від відповідача: Король В.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Курган-Агро", в якій, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.88-93, т.1), просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 4484970,68 грн, з яких: 3164343,12 грн попередньої оплати; 134547,65 грн пені; 1079237,20 грн штрафу та 106842,71 грн процентів річних.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 28.11.2019 №ADV_KRG_1/20 та додаткових угод в частині здійснення поставки оплаченого позивачем товару у строк, погоджений договором.

14.04.2021 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, які прийняті судом до розгляду як відзив на позов (а.с.73-87, т.1). Так, у відзиві відповідач просить суд за результатами вирішення спору між сторонами застосувати ст.233 ГК України, зменшити розмір санкцій та відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення розміру попередньої оплати в сумі 3724929,12 грн та пені в сумі 134547,65 грн. В обґрунтування заявлених заперечень відповідач посилається на те, що у позовній заяві, в редакції первісних позовних вимог, позивачем невірно було визначено вартість оплаченого, але не поставленого відповідачем товару, при цьому відповідач зауважив, що в направленій позивачем до подання позову претензії не ставилось питання щодо розірвання договору, а тому у позивача відсутнє право вимагати від відповідача повернення коштів. Відповідач вважає, що пеня за порушення виконання зобов`язання має бути розрахована виходячи з вартості товару, який фактично був оплачений позивачем та за здійсненим відповідачем контррозрахунком сума пені становить 97791,21 грн, а не 134547,65 грн. Крім цього, відповідач повідомив суду, що невиконання ним умов договору сталося через надзвичайні події, на які відповідач не має можливості вплинути, а саме через несприятливі погодні умови в осінньо-зимовий період 2019-2020 років та весняний період 2020 року на території Білгород-Дністровського району Одеської області, що призвели до пошкодження та загибелі посівів сільськогосподарських культур відповідача.

11.05.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.116-123, т.1), в якій позивач наголосив на тому, що: п.8.2. договору передбачено нарахування пені виходячи з вартості саме непоставленого товару, яка становить 4316948,77 грн і визначена у п.3 додаткової угоди №2 від 28.09.2020, а тому посилання відповідача щодо невірності застосування позивачем бази для нарахування пені є необґрунтованими; право позивача вимагати повернення суми попередньої оплати передбачено ч.2 ст.693 ЦК України, а зобов`язання відповідача повернути позивачу цю суму виникло з наступного дня після спливу строку поставки, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 у справі №918/631/19; посилання відповідача на надзвичайні події не заслуговують на увагу, зважаючи, що предметом укладеного між сторонами договору є поставка насіння соняшнику врожаю 2020 року у кількості 701,822 тонн, натомість відповідач, на час укладення договору, не повідомив позивача про наявність обставин, на які він посилається у відзиві; виходячи з інформації, наведеної відповідачем в акті №2 від 18.05.2020, після загибелі соняшнику на полях, площею 50 га, у останнього залишились посіви соняшнику на площі 629,5 га, що за переконанням позивача свідчить про наявність у відповідача можливості отримати врожай соняшнику в кількості 944,25 тонни та про спроможність відповідача виконати умови договору; позивач наголошує, що відповідачем не було вжито жодних заходів щодо попередження позивача про наявність ризиків невиконання договору і не було запропоновано й вжито жодних заходів для вирішення ситуації, яка склалась; відповідач, як на підставу для зменшення розміру штрафних санкцій, посилається виключно на норми ст.233 ГК України, натомість не навів належної аргументації наявності підстав для такого зменшення, при цьому позивач наголошує, що надані відповідачем акти про загибель посівів не надають можливості встановити реальний майновий стан відповідача і його вплив на можливість виконання відповідачем в повному обсязі умов договору; позивач звертає увагу, що нараховані ним проценти за своєю правовою природою не є штрафною санкцією, а тому не можуть бути зменшені сумом.

17.05.2021 від відповідача до суду надійшли письмові заперечення (а.с.124-158, т.1), в яких останній знов наголошує на невірності визначення позивачем бази нарахування пені та навів викладені Верховним Судом висновки у відповідних постановах щодо застосуваннями судами положень ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України.

19.05.2021 та 04.06.2021 від позивача до суду надійшли письмові пояснення (а.с.163-171, а.с.175-183, т.1), які судом не було прийнято до розгляду, з викладенням мотивів в судовому засіданні згідно з ч. 10 ст. 240 ГПК України.

24.06.2021 від позивача до суду надійшли письмові пояснення (а.с.187-212, т.1), які судом було прийнято до розгляду, зважаючи, що ці пояснення стосуються окремого питання, яке виникло при розгляді справи, а саме щодо бази нарахування пені.

Під час розгляду справи по суті у судових засіданнях представник позивача заявлені до відповідача вимоги повністю підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача, в свою чергу, визнавши вірність заявлених до стягнення сум основного боргу, штрафу та процентів, заперечив щодо розміру пені, а також просив суд зменшити штрафні санкції.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/678/21; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на "15" квітня 2021 о 14:30.

15.04.2021 судом було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на « 20» травня 2021 о 14год.00хв.

20.05.2021 судом було протокольно ухвалено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на « 10» червня 2021 о 15год.00хв.

10.06.2021 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до « 01» липня 2021 о 16год.00хв.

Крім цього, ухвалами суду від 26.03.2021 та від 17.05.2021 судом було забезпечено участь представника позивача у судових засіданнях при розгляді цієї справи в режимі відеоконференції відповідно до ст.197 ГПК України.

У судовому засіданні 01.07.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

28.11.2019 між Приватним підприємством "Курган-Агро" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (покупець) було укладено договір поставки №ADV_KRG_1/20 (а.с.31-36, т.1), згідно з п.1.1. якого на умовах та в порядку, визначеному договором, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар українського походження, вказаний у п. 2.1. договору (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його вартість.

Пунктом 2.1. договору сторонами погоджено номенклатуру та кількість товару, що підлягає поставці: насіння соняшнику, врожаю 2020 року, у кількості +/- 5% за згодою покупця 701,822 тонни. За умовами п.2.2. договору попередня вартість товару за 1 тону без ПДВ становить 6808,93 грн, з ПДВ - 8170,72 грн, попередня загальна вартість товару становить 5734388,24 грн. Відповідно до п/п 2.3.1. п.2.3. договору строк поставки товару - з 19.09.2020 до 19.10.2020, обидві дати включно.

За змістом п/п 2.3.5. п.2.3. договору всі витрати, пов`язані зі зберіганням товару, доведенням його якості до показників, зазначених в цьому договорі, транспортуванням, до моменту поставки товару покупцю здійснюються за рахунок постачальника. Моментом поставки є момент передачі постачальником та приймання покупцем товару за якістю та кількістю в місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної на товар.

Згідно з п. 4.1. договору сторони дійшли згоди, що остаточна ціна товару з ПДВ, буде визначатись на момент поставки товару в наступному порядку:

п.4.2 - на першому етапі визначається середня базова розрахункова ціна товару (надалі - базова розрахункова ціна), яка становить середньоарифметичне значення цін з ПДВ у гривнях, за якими треті особи, а саме: ТОВ «АДМ ЮКРЕЙН», ТОВ «АТ КАРГІЛЛ», ПІІ «ГЛЕНКОР АГРІКАЛЧЕР УКРАЇНА, ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», ТОВ «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА», ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД», ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА», ТОВ «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА», ДП «САНТРЕЙД», ТОВ «САТЕЛЛИТ» (надалі-треті особи), готові купувати товар на умовах базису поставки DAP у місці поставки, яке визначене згідно п.2.3.2. цього договору, станом на робочий день, що передує першому дню строку поставки товару згідно з п. 2.3.1. договору. При цьому, при розрахунку базової розрахункової ціни товару, до уваги беруться лише пропозиції третіх осіб, які належним чином надали свої пропозиції купити товар на умовах базису поставки згідно п. 2.3.2. цього договору. Пропозиція третьої особи щодо купівлі товару вважається наданою належним чином та приймається для визначення базової розрахункової ціни лише за умови, що така пропозиція було надіслана представником третьої особи на електронну адресу на робочий день, що передує першому дню строку поставки товару згідно з п. 2.3.1. договору, якщо інше не буде погоджено сторонами окремо. У разі, якщо постачальник ініціює дострокову поставку товару, а саме поставку товару до настання строків поставки, узгоджених сторонами в п. 2.3.1. договору, то постачальник зобов`язаний повідомити покупця про таку дату поставки товару, за 6 (шість) робочих днів до запланованої дати поставки. Така дострокова поставка товару може бути здійснена постачальником лише за умови її попереднього погодження із покупцем шляхом укладення додаткової угоди до договору про зміну строків поставки.

п. 4.3 - остаточна ціна товару за 1 тонну з ПДВ, за якою постачальник буде постачати товар, розраховується за наступною формулою:

Остаточна ціна Товару за 1 тонну з ПДВ, грн =

Де:

- базова розрахункова ціна - базова розрахункова ціна товару з ПДВ в гривнях, визначена відповідно до пункту 4.2. цього договору;

- К1 - курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує першому дню строку поставки товару згідно з п. 2.3.1. договору, і який публікується на сайті www.kurs.com.ua (надалі по тексту згадується, як «К1»);

- К2 - курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує даті здійснення попередньої оплати за товар, і який публікується на сайті www.kurs.com.ua (надалі по тексту згадується як «К2»);

- ПО - сума попередньої оплати в гривнях з ПДВ, яка здійснена покупцем постачальнику на виконання п. 5.1. цього договору (надалі по тексту згадується як «ПО»);

- Дп - еквівалент дисконту за попередню оплату в доларах США, що становить 7228,73;

КТ - кількість товару в тоннах, яка підлягає поставці постачальником покупцеві на виконання умов п. 2.1. договору.

Згідно з п/п 4.3.1. п.4.3. договору у випадку, якщо протягом строку поставки визначеного в п 2.3.1. договору, постачальник поставить товар у кількості меншій, ніж передбачено цим договором, то здійснюється перерахунок остаточної ціни товару за 1 тонну з ПДВ, за формулою, зазначеною в п. 4.3. договору. В такому випадку КТ дорівнює кількості фактично поставленого постачальником товару в тоннах протягом строку поставки, зазначеного в п.п.2.3.1. договору.

Відповідно до п. 5.1 договору покупець здійснює попередню оплату у сумі, що становить гривневий еквівалент 190987,00 доларів США (сто дев`яносто тисяч дев`ятсот вісімдесят сім доларів США 00 центів), в тому числі ПДВ, розрахований за курсом продажу долара США, який складеться на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує даті здійснення попередньої оплати за товар і який публікується на сайті www.kurs.com.ua. Попередня оплата здійснюється покупцем не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дати видачі постачальником покупцю товарної аграрної розписки згідно п. 7.1.-7.3. договору.

За умовами п.5.4. договору оплата решти вартості товару, яка перевищує суму попередньої оплати, сплаченої на виконання умов договору має бути здійснена покупцем на умовах післяплати (тобто на умовах оплати товару після поставки товару) (повної або часткової), протягом 10 (десяти) банківських днів з дати прийому товару, але в будь-якому випадку не раніше отримання покупцем належним чином оформлених документів згідно з п.п. 6.1., 6.5. договору.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у випадку порушення строків поставки, постачальник сплачує на користь покупця неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (https://bank.gov.ua/) від вартості непоставленого товару, за кожен день прострочення поставки.

Згідно з п.8.3 договору за прострочення поставки товару строком більше ніж на 10 (десять) календарних днів (в т.ч. непоставка або неповна поставка товару) - постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 25% (двадцяти п`яти відсотків) від попередньої загальної вартості товару з ПДВ, зазначеної в п. 2.2. договору.

Відповідно до п.8.4 договору у будь-якому разі прострочення постачальником поставки товару надає покупцю право відмовитись від договору у повному обсязі та, у разі здійснення розрахунків на умовах передоплати, вимагати від постачальника повернення передоплати у повному обсязі. Дата, з якої така відмова набуває чинності, порядок направлення постачальнику повідомлення про таку відмову, сума передоплати, яку постачальник зобов`язаний повернути покупцю у зв`язку з такою відмовою, визначаються за п. 13.3-13.4 цього договору.

За змістом пункту 13.4 договору сторони дійшли згоди, що у випадку не поставки постачальником товару у строки, визначені умовами цього договору, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України у розмірі 13% річних від дня, коли постачальник отримав попередню оплату від покупця, до дня фактичного повернення покупцю суми попередньої оплати.

Пунктом 13.5 договору визначено, що у випадку зменшення згідно з додатковою угодою чи з підстав, передбачених договором, кількості то/або вартості товару, що поставляється, або розірвання (припинення) договору (внаслідок укладення відповідної угоди про розірвання або направлення покупцем постачальнику відповідного повідомлення) або порушення строків поставки товару постачальник зобов`язується повернути покупцю різницю між сумою отриманої попередньої оплати та вартістю товару, що фактично був поставлений, або суму попередньої оплати в повному обсязі у разі розірвання (припинення) договору, у строк, що складає не більше, аніж 5 (п`ять) робочих днів з дня підписання відповідно додаткової угоди, угоди про розірвання або виникнення іншої підстави за договором. При цьому сторони погодились, що сума коштів, яка має бути сплачена постачальником покупцю розраховується з урахуванням положень, визначених в пунктах 13.3. та 13.4. даного договору, та оплачується протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами додаткової угоди про зменшення кількості та/або вартості товару та/або з дати розірвання (припинення) договору та/або з дати прострочення строків поставки товару, якщо інше не передбачено договором.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.37, т.1), згідно з платіжним дорученням від 02.12.2019 №4219 позивачем було сплачено відповідачу суму попередньої оплати за сільськогосподарську продукцію за договором від 28.11.2019 №ADV_KRG_1/20 в розмірі 4581778,02 грн.

Далі, 16.09.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору від 28.11.2019 №ADV_KRG_1/20 (далі - додаткова угода №1; а.с.38-40, т.1), згідно з якою умови щодо кількості, вартості та строків поставки товару викладено в такій редакції.

Відповідно до п.2.1. номенклатура та кількість товару, що підлягає поставці згідно умов договору: 2.1.1. - насіння соняшнику, врожаю 2020 року, кількість товару +/- 5% за згодою покупця, 628,686 тонн; 2.1.2. - насіння соняшнику, врожаю 2020 року, кількість товару +/- 5% за згодою покупця, 23,680 тонн; 2.1.3. - насіння соняшнику, врожаю 2020 року, кількість товару +/- 5% за згодою покупця, 25,520 тонн;

За змістом додаткової угоди №1 сторони погодились не застосовувати положення п.п.4.1. та 4.4. договору до товару, що підлягає поставці згідно п.2.1.2. та 2.1.3., та викласти п.2.2. договору в наступній редакції: 2.2.1. попередня ціна товару та попередня загальна вартість товару, зазначеного в.2.1.1., становить 6808,93 грн без ПДВ за тонну, з ПДВ - 8170,72 грн, загальна вартість - 5136814,76 грн; 2.2.2. договору ціна товару та загальна вартість товару, зазначеного в п.2.1.2. договору, становить 10866,67 грн без ПДВ за тонну, з ПДВ - 13040,00 грн, загальна вартість - 308787,30 грн; 2.2.3. ціна товару та загальна вартість товару, зазначеного в п.2.1.3. договору, становить 9430,00 грн без ПДВ за тонну, з ПДВ - 11316,00 грн, загальна вартість - 288784,32 грн.

Також додатковою угодою №1 сторони дійшли згоди викласти п.2.3. договору щодо строків поставки товару в наступній редакції: 2.3.1.1. строк поставки товару, визначеного у п.2.1.1. договору, - з 19.09.2020 до 19.10.2020, обидві дати включно; 2.3.1.2. строк поставки товару, визначеного у п.2.1.2. договору, - з 16.09.2020 до 20.09.2020, обидві дати включно; 2.3.1.3. строк поставки товару, визначеного у п.2.1.3. договору, - з 22.09.2020 до 25.09.2020, обидві дати включно.

Згідно з п/п 2.3.2.1. додаткової угоди №1 поставка товару, визначеного у п.2.1.1., здійснюється згідно з правилами Інкотермс 2010 за вибором покупця на наступних умовах: DAP. Місце поставки: ТОВ «Українська Чорноморська Індустрія», 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 44.

Відповідно до п.5 додаткової угоди №1 сторонами було викладено п.4.2. у наступній редакції: « 4.2. На першому етапі визначається середня базова розрахункова ціна товару (надалі - базова розрахункова ціна), яка становить середньоарифметичне значення цін з ПДВ у гривнях, за якими треті особи, а саме: ТОВ «АДМ ЮКРЕЙН», ТОВ «АТ КАРГІЛЛ», ПІІ «ГЛЕНКОР АГРІКАЛЧЕР УКРАЇНА, ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», ТОВ «КОФКО АГРІ РЕСОРСІЗ УКРАЇНА», ТОВ «АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД», ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА», ТОВ «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА», ДП «САНТРЕЙД», ТОВ «САТЕЛЛИТ» (надалі-треті особи), готові купувати товар на умовах базису поставки EXW у місці поставки відповідного товару, яке визначене згідно у п.2.3.2.1. цього договору. При цьому, при розрахунку базової розрахункової ціни товару, до уваги беруться лише пропозиції третіх осіб, які належним чином надали свої пропозиції купити товар на умовах базису поставки згідно п. 2.3.2.1. цього договору відповідно. Пропозиція третьої особи щодо купівлі товару вважається наданою належним чином та приймається для визначення базової розрахункової ціни лише за умови, що така пропозиція було надіслана представником третьої особи на електронну адресу на дату за 2 (два) робочих дні до дати поставки відповідного товару, якщо інше не буде погоджено сторонами окремо. У разі, якщо постачальник ініціює дострокову поставку товару, а саме поставку товару до настання строків поставки, узгоджених сторонами в п. 2.3.1.1. договору, то постачальник зобов`язаний повідомити покупця про таку дату поставки товару, за 6 (шість) робочих днів до запланованої дати поставки.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди №1 сторони дійшли згоди доповнити договір п. 4.6. наступного змісту: « 4.6. У разі не дотримання сторонами положень п. 4.2. та/або 4.3. цього договору, сторони погодили, що остаточною ціною товару є ціна товару за 1 тонну, що зазначена у підписаних сторонами на виконання цього договору видаткових накладних.»

Відповідно до п.4. додаткової угоди №1 сторони дійшли згоди викласти п. 8.3. договору в наступній редакції: « 8.3. За прострочення поставки товару строком більше ніж на 10 (десять) календарних днів (в т.ч. непоставка або неповна поставка Товару) - постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 25% (двадцяти п`яти відсотків) від попередньої загальної вартості товару з ПДВ та остаточної вартості товару з ПДВ, зазначених в п. 2.2. договору.»

Після укладення сторонами договору та додаткової угоди №1 відповідач здійснив на користь позивача поставку товару, обсяг якого погоджений в п.п.2.1.2. та 2.1.3. договору (в редакції додаткової угоди №1), а саме в кількості 23,68 тонн та 25,52 тонн, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними від 20.09.2020 №1 та від 25.09.2020 №2 (а.с.41-42, т.1). Загальна вартість поставленого товару відповідно до зазначених видаткових накладних становить 597571,62 грн.

Далі, 28.09.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору від 28.11.2019 №ADV_KRG_1/20 (далі - додаткова угода №2; а.с.43-44, т.1), згідно з якою умови щодо кількості, вартості та строків поставки товару викладено в новій редакції.

Так, сторони дійшли згоди викласти п/п 2.1.1. п.2.1. договору в наступній редакції: найменування товару - насіння соняшнику, врожаю 2020 року; кількість товару - 528,344 тонн (+/- 5% за згодою покупця). Також сторони дійшли згоди доповнити п.2.1. договору підпунктами 2.1.4. та 2.1.5., погодивши номенклатуру та кількість товару, що підлягає поставці згідно умов договору: 2.1.4. - насіння соняшнику, врожаю 2020 року, кількість товару +/- 5% за згодою покупця 50,36 тонн; 2.1.5. - насіння соняшнику, врожаю 2020 року, кількість товару +/- 5% за згодою покупця 25,820 тонн.

Відповідно до додаткової угоди №2 підпункт 2.2.1. п.2.2. договору викладено в такій редакції: « 2.2.1. попередня ціна товару та попередня загальна вартість товару, зазначеного в п.2.1.1: за 1 тонну без ПДВ - 6808,93 грн, з ПДВ - 8170,72 грн, загальна вартість - 4316948,77 грн.»

За змістом додаткової угоди №2 сторони дійшли згоди змінити строки поставки товару, номенклатуру та інші істотні умови договору та прийняли рішення не застосовувати положення п.п.4.1. та 4.4. договору до поставки товару, визначеного у п.2.1.4. та 2.1.5. договору, та доповнити п.2.2. договору підпунктами 2.2.4. та 2.2.5. в наступній редакції: 2.2.4. ціна товару та загальна вартість товару, зазначеного в п.2.1.4., становить 8924,85 грн без ПДВ за 1 тонну, з ПДВ - 10709,82 грн, загальна вартість товару - 539346,54 грн.; 2.2.5. ціна товару та загальна вартість товару, зазначеного в п.2.1.5., становить 9053,60 грн без ПДВ за 1 тонну, з ПДВ - 10864,32 грн, загальна вартість товару - 280516,74 грн.

Також додатковою угодою №2 сторони дійшли згоди доповнити п.2.3. договору підпунктами 2.3.1.4. та 2.3.1.5. в наступній редакції: 2.3.1.4. строк поставки товару, визначеного у п.2.1.3. договору, - з 28.09.2020 до 01.10.2020, обидві дати включно; 2.3.1.5. строк поставки товару, визначеного у п.2.1.3. договору, - з 28.09.2020 до 01.10.2020, обидві дати включно.

Згідно з пунктом 8 додаткової угоди №2 сторони дійшли згоди викласти пункт 4.3. у наступній редакції: « 4.3. Остаточна ціна товару, вказаного в п. 2.1.1. за 1 тонну з ПДВ, за якою постачальник буде постачати товар, розраховується за наступною формулою:

Остаточна ціна товару за 1 тонну з ПДВ, грн =

Де:

- базова розрахункова ціна товару - базова розрахункова ціна товару, вказаного в п. 2.1.1. договору, з ПДВ в гривнях, визначена відповідно до пункту 4.2. цього договору;

- К1 - курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує першому дню строку поставки товару згідно з п. 2.3.1.1 договору і який публікується на сайті www.kurs.com.ua (надалі по тексту згадується як «К1»);

К2 - курс продажу долара США, який склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець робочого дня, що передує даті здійснення попередньої оплати за товар і який публікується на сайті www.kurs.com.ua (надалі по тексту згадується як «К2»);

ПО - частина попередньої оплати яка здійснена покупцем постачальнику та визначається як різниця між сумою передоплати, здійсненої на виконання п. 5.1. договору та вартістю фактично поставленого товару за цим договором (надалі по тексту згадується як «ПО»)

Дп- еквівалент дисконту за попередню оплату в доларах США, що становить 4999,53 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять ) доларів США 53 центів;

КТ - кількість товару в тоннах, яка підлягає поставці постачальником покупцеві на виконання умов у п. 2.1.1 договору та зазначена в ньому».

Після укладення сторонами додаткової угоди №2 відповідач здійснив на користь позивача поставку товару, обсяг якого погоджений в п.п.2.1.4. та 2.1.5. договору (в редакції додаткової угоди №2), а саме в кількості 50,36 тонн та 25,82 тонн, що підтверджується наявними у справі видатковими накладними від 28.09.2020 №3 та від 01.10.2020 №1 (а.с.45-46, т.1). Загальна вартість поставленого товару відповідно до зазначених видаткових накладних становить 819863,28 грн.

Як встановлено судом, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за укладеним з позивачем договором від 28.11.2019 №ADV_KRG_1/20 поставку товару здійснив частково та станом на час вирішення спору судом кількість непоставленого відповідачем товару становить 528,344 тонн, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами. Так, фактично непоставленим є товар, кількість якого сторонами була погоджена п/п 2.1.1. п.2.1. договору, в редакції додаткової угоди №2, що також визнається відповідачем. З врахуванням додаткових угод №1 та №2 строк поставки цього товару погоджений сторонами з 19.09.2020 до 19.10.2020 включно, а попередня вартість непоставленого товару становить 4316948,77 грн.

Між цим, суд встановив, що позивачем було здійснено попередню оплату вартості товару, поставка якого погоджена сторонами згідно з договором, в розмірі 4581778,02 грн, натомість відповідач фактично поставив товар на загальну суму 1417434,90 грн. Таким чином вартість товару, що попередньо оплачена позивачем, але не поставлена відповідачем, становить 3164343,12 грн.

05.02.2021 позивач направив відповідачу засобами поштового зв`язку претензію від 05.02.2021 №654 (а.с.47-52, т.1), в якій вимагав негайно, впродовж 5 робочих днів після отримання претензії, здійснити повернення попередньо сплачених коштів в розмірі 3689315,42 грн, а також сплатити нараховані позивачем відповідно до умов договору пеню в розмірі 77849,62 грн, штраф в розмірі 1079237,19 грн та проценти в розмірі 61817,09 грн.

Як пояснив позивач, відповідач на вищевказану претензію не відреагував, суму попередньої оплати не повернув та не сплатив позивачу нараховані ним штрафні санкції внаслідок порушення відповідачем умов договору, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

Так, звертаючись з позовом до відповідача, позивач нарахував та заявив до стягнення (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог): 3164343,12 грн основного боргу, як попередньої оплати непоставленого товару; 134547,65 грн пені; 1079237,20 грн штрафу та 106842,71 грн процентів річних. Розрахунок штрафних санкцій (а.с.6, т.1) позивачем здійснено наступним чином: пеню (п.8.2. договору) - за період з 20.10.2020 по 22.01.2021 на суму непоставленого товару в розмірі 4316948,77 грн; штраф (п.8.3. договору, в редакції додаткової угоди №1) - як 25% від попередньої загальної вартості товару в розмірі 4316948,77 грн; проценти (п.13.4. договору) - за період з 20.10.2020 по 22.01.2021 на суму попередньої оплати в розмірі 3164343,12 грн, яка не закрита поставкою товару.

Відповідач під час розгляду справи визнав вірність здійснених позивачем розрахунків основного боргу, штрафу та процентів, але не погодився з розрахунком пені, оскільки, за позицією відповідача, пеня має нараховуватись на суму попередньої оплати в розмірі 3164343,12 грн, а не на суму непоставленого товару в кількості, погодженій сторонами. При цьому відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, посилаючись на обставину пошкодження та загибелі посівів сільськогосподарських культур на землях відповідача, на підтвердження чого відповідач надав суду: довідку Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 15.05.2020 №617/-09 про несприятливі погодні умови восени 2019 року та весняний період 2020 року щодо стану сільськогосподарських культур на території Білгород-Дністровського району Одеської області; протокол позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 05.05.2020 №14; повідомлення відповідача про надзвичайну ситуацію від 18.05.2020 №19; акти обстеження посівів сільськогосподарських культур ПП «Курган-Агро» на території Білгород-Дністровського району від 18.05.2020 №1 та №2, якими визначено, зокрема, загиблими посіви сільськогосподарських культур ПП «Курган-Агро» - соняшник, на площі 50 га на площі посіву 679,5 га (а.с.77-82, т.1).

Між цим, на спростування доводів відповідача щодо невірності здійсненого позивачем розрахунку суми пені, останнім були надані до суду з письмовими поясненнями додаткові докази (а.с.193-209, т.1), а саме роздруківки з сайту щодо ціни соняшнику та роздруківка пропозиції третьої особи щодо придбання товару в межах періоду спірної поставки товару.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 233 ГК України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За умови статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлена обставина неналежного виконання відповідачем зобов`язання за укладеним з позивачем договором поставки від 28.11.2019 №ADV_KRG_1/20 в частині здійснення поставки товару у кількості та строки, погоджені сторонами відповідно до умов договору, в редакції додаткових угод №1 від 16.09.2020 та №2 від 28.09.2020. Приймаючи до уваги, що така бездіяльність відповідача суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф та пеню, нарахування яких сторонами передбачено умовами договору.

Перевіривши долучений позивачем до позову розрахунок сум штрафу та пені (а.с.6, т1), суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним, відповідає умовам договору та положенням законодавства.

При цьому суд не погоджується із запереченнями відповідача щодо здійсненого позивачем нарахування суми пені, з огляду на таке. Так, умовами п.8.2. договору сторони погодили відповідальність відповідача за порушення строків поставки товару у виді нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості саме непоставленого товару, який, як встановлено судом, був непоставлений в кількості 528,344 тонн за умовами п/п 2.1.1. п.2.1. договору, в редакції додаткової угоди №2. Суд відзначає, що умовами договору не передбачено здійснення покупцем попередньої оплати в розмірі 100% вартості товару, який мав бути поставлений, а тому в даному випадку обставина оплати товару не має значення, а встановленню підлягає лише вартість товару, який не поставлений. Отже, як вбачається зі змісту додаткової угоди №2, сторонами було визначено попередню загальну вартість спірного товару у розмірі 4316948,77 грн з ПДВ, виходячи з вартості 1 тонни товару з ПДВ в розмірі 8170,72 грн. Далі сторонами погоджено, що остаточна ціна товару, вказаного у п/п 2.1.1. п.2.1. договору, буде визначатись за формулою, наведеною в п.4.3. договору, остаточна редакція якого викладена у додатковій угоді №2. Так, при здійснені власного розрахунку остаточної вартості товару, суд, врахувавши надані позивачем відомості щодо курсу продажу долару США на відповідну дату та пропозиції третьої особи, які відповідачем жодним чином не були спростовані, погоджується з позицією позивача, що остаточна вартість товару є більшою, ніж попередня (узгоджена сторонами у договорі), а тому, враховуючи, що позивач на власний розсуд здійснив розрахунок пені саме від попередньої ціни товару, а суд при ухвалені рішення не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що здійснений позивачем розрахунок пені є обґрунтованим, а заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім цього, як було встановлено судом, на виконання умов договору позивачем було здійснено на користь відповідача попередню оплату товару в розмірі 4581778,02 грн, натомість відповідач фактично поставив позивачу товар на загальну суму 1417434,90 грн, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, оскільки строк поставки товару за договором станом на цей час сплив, натомість в матеріалах справи відсутні докази поставки товару на суму 3164343,12 грн, суд дійшов висновку, що позивач правомірно вимагає від відповідача повернення попередньої оплати у зазначеному розмірі, а також правомірно нарахував на суму попередньої оплати проценти відповідно до ст.ст. 536, 693 ЦК України та умов п.13.4. договору в розмірі 106842,71 грн (а.с.6, т.1).

Водночас, вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу за клопотанням відповідача, суд, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зазначає про таке.

Так, при зменшенні розміру штрафних санкцій суд бере до уваги інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і оцінює співвідношення розміру заявлених до стягнення пені та штрафу, зокрема, із розміром збитків позивача. Якщо порушення зобов`язання відповідачем не потягло за собою значні збитки для інших господарюючих суб`єктів, то суд може з урахуванням інтересів сторін зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. При цьому як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Суд відзначає, що за своєю правовою природою штрафні санкції виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності та стягується в разі порушення такого зобов`язання. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

При цьому, наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Вирішуючи питання щодо доцільності зменшення розміру штрафних санкцій у цій справі суд враховує, що сума пені та штрафу є значною, а їх загальний розмір разом з процентами становить 1320627,56 грн. Крім цього суд враховує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач або інші особи зазнали збитків у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання у спірних відносинах, а також викладені відповідачем пояснення та надані докази щодо загибелі посівів. З іншого боку суд враховує, що підприємницька діяльність відповідачем здійснюється на власний ризик, а також те, що відповідач при укладенні договору з позивачем мав враховувати кількість товару, який він погодився поставити, а також те, що відповідач на власний розсуд погодився з умовами, які передбачають застосування санкцій, зокрема, у зв`язку з порушенням умов щодо строків поставки товару та їх розмір.

Отже, врахувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах сторін підстав для зменшення штрафних санкцій, у зв`язку з чим вважає необхідним та справедливим зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача пені та штрафу на 50%. При цьому таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів обох сторін у спорі, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для боржника, так і для кредитора.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна", заявлені до Приватного підприємства "Курган-Агро", слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 3164343,12 грн, штраф в сумі 539618,60 грн, пеню в сумі 67273,83 грн та відсотки річних в сумі 106842,71 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У п. 4.3. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на те, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору покладаються на Приватне підприємство "Курган-Агро" в повному обсязі, з урахуванням суми позову в редакції заяви про зменшення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Курган-Агро" (вул. Центральна, 34, с. Володимирівка, Білгород-Дністровський район, Одеська обл., 67720, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (вул. Миколи Пимоненка, 13, офіс №4А/41, м. Київ, 04050, ) основний борг в сумі 3164343 /три мільйона сто шістдесят чотири тисячі триста сорок три/грн 12 коп, штраф в сумі 539618 /п`ятсот тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімнадцять/грн 60 коп, пеню в сумі 67273 /шістдесят сім тисяч двісті сімдесят три/грн 83 коп, відсотки річних в сумі 106842 /сто шість тисяч вісімсот сорок дві/грн 71 коп та судовий збір в сумі 67274 /шістдесят сім тисяч двісті сімдесят чотири/грн 56 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 12 липня 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля