УХВАЛА

м. Київ

15.07.2021Справа № 910/641/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кучеренко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у справі №910/641/15-г

За позовом заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтенерго»

про стягнення 64516,17 грн та виселення

Представники учасників справи:

від прокурора: не з`явився;

від позивача (заявника): не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2015 №910/641/15-г позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтенерго» на користь Державного бюджету України основний борг в розмірі 107420,43 грн, пеню в розмірі 8 299,93 грн та інфляційні втрати в розмірі 7 400,83 грн, виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтенерго» із займаного приміщення площею 168,50 кв.м, розміщеного за адресою: м. Київ, Червонозоряний проспект, 130, 1-й поверх та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтенерго» в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 3680,42 грн.

03.04.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2015, яке набрало законної сили 31.03.2015 видано накази.

15.06.2021 через відділ діловодства суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/869/21 від 15.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Борисенко І.І. призначено повторний автоматизований розподіл заяви, що подана в межах справи №910/641/15-г, за результатом проведення якого заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа передано для розгляду судді Васильченко Т.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 справу для розгляду заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа прийнято до провадження судді Васильченко Т.В. та призначено розгляд заяви.

В судове засідання 15.07.2021 представники учасників справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Частиною 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Приписами частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Пунктом 18 рішення Європейського суду від 12.05.2011 у справі «Ліпісвіцька проти України» визначено, що судове рішення та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесене, «законне сподівання» на те, що заборгованість буде їй сплачено, та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України»).

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Пунктом 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, зокрема містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 10.04.2018 у справі №24/234, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г.

Господарським судом міста Києва 03.04.2015 видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2015, яке набрало законної сили 31.03.2015 у справі №910/641/15-г зі строком пред`явлення до виконання до 31.03.2016.

Як встановлено судом, на виконанні у Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/641/15-г від 03.04.2015, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтенерго» на користь Державного бюджету України заборгованості у розмірі 123121,19 грн.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву неодноразово направлялися листи №30-10/8391 від 04.08.2016, №30-10/4765 від 25.04.2017, №30-10/8836 від 17.08.2017, №30-10/786 від 19.01.2018, №30-10/4286 від 26.04.2018, №30-10/7517 від 20.07.2018, №30-10/1292 від 14.02.2019, №30-10/4197 від 21.05.2019, №30-10/7239 від 03.09.2019, №30-10/10176 від 11.12.2019 на адресу Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві стосовно інформації про стан виконання наказу №910/641/15-г від 03.04.2015, однак відповіді заявник так не отримав.

02.06.2020 Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, втім вона також залишена без відповіді.

08.12.2020 Подільським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано довідку №49032093/2 про втрату виконавчого документа, в якій повідомлено, що наказ №910/641/15-г від 03.04.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтенерго» на користь Державного бюджету України заборгованості у розмірі 123121,19 грн було втрачено при пересилці після винесення 26.04.2018 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, оригінал наказу було втрачено Подільським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З огляду на приписи процесуальних норм та обставини справи, у тому числі і ті, на які посилається заявник у своїй заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд вважає, що вищевикладені обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За встановлених обставин справи, суд визнає причини пропуску строку для пред`явлення наказу №910/641/15-г до виконання поважними та поновлює строк для пред`явлення наказу №910/641/15-г від 03.04.2015 до виконання, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Разом з цим, у зв`язку із встановленим фактом втрати оригіналу наказу, враховуючи поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, суд вважає за можливе задовольнити заяву про видачу дубліката наказу №910/641/15-г від 03.04.2015.

Керуючись статтями 18, 119, 233, 234, 235, 329, пунктом 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про видачу дубліката наказу у справі №910/641/15-г від 03.04.2015 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 03.04.2015 №910/641/15-г до виконання.

3. Видати дублікат наказу №910/641/15-г від 03.04.2015, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтенерго" (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 9 ідентифікаційний код 31199550) на користь Державного бюджету України (одержувач - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУ ДКСУ в м. Києві, р/р №0011, КЕКД 22080300, МФО 820019) основний борг в розмірі 107420,43 грн (сто сім тисяч чотириста двадцять гривень 43 копійки), пеню в розмірі 8299,93 грн. (вісім тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 93 копійок) та інфляційні втрати в розмірі 7400, 83 грн. (сім тисяч чотириста гривень 83 копійки).

4. Ухвала набирає законної сили 15.07.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.07.2021.

Суддя Т.В. Васильченко