ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Справа№ 910/10105/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Трохимчук О.І.,

від відповідача - не з`явився,

від третіх осіб 1-13, 20 - не з`явився,

від третіх осіб 14-19 - Колосовський Ю.О.

розглянувши апеляційну скаргу

Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 (повний текст складено 07.12.2020)

у справі №910/10105/19 (суддя Літвінова М.Є.)

За позовом Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Еверест Істейт"

2. Приватне підприємство "Едельвейс-2000"

3. Приватне акціонерне товариство "Фортуна"

4. Приватне акціонерне товариство "ЮБК-Інвест"

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-Тур"

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІММЕ"

7. Приватне підприємство "Планета"

8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Крим Дівелопмент"

9. Приватне акціонерне товариство "Аеробуд"

10. Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

11. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дайріс"

12. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ділайн ЛТД"

13. Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Жиса"

14. Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватленд"

15. Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дан-панорама"

16. Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Енергетик"

17. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал"

18. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий вектор"

19. ОСОБА_1

20. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фортіфай"

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" про зобов`язання вчинити дії:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, будинок 18/7, літера "Б", кабінет №79) зняти обмеження (арешт), які накладені відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року щодо обігу цінних паперів Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1, юридична адреса: Україна, 01001, м.Київ-1, провулок Шевченка, 12), які належать на праві власності Державній корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (колишнє найменування - Державна корпорація "Банк розвитку і зовнішньоекономічної діяльності (Внєшекономбанк)", пр-т. Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відмова відповідача у знятті арешту стосовно наведених вище цінних паперів порушує та обмежує право власності позивача - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/10105/19 в задоволенні позивних вимог Державної корпорації "ВЕБ.РФ2 відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що враховуючи факт того, що прості іменні акції ПАТ "Промінвестбанк" у кількості 5 080 310 373 штук, що складає 99,7726% статутного капіталу ПАТ "Промінвестбанк", належать Російській Федерації, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішення, Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/10105/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Зокрема скаржник вважає, що арешт на акції, який було накладено у відповідності до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року у справі №796/165/2018, був скасований у відповідності до постанови Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/2018. Також на думку скаржника висновки у справі №757/36346/19-ц, на які послався місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні, не відповідають висновкам, які викладені у постанові Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/2018. Отже, на думку позивача рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та має бути скасоване, оскільки під час його ухвалення не було належним чином досліджено обставини справи, а саме те, що постанова Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/2018 є підставою для скасування арешту акцій, який було накладено відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року. Також скаржник вважає, що місцевий господарський суд не здійснював безпосереднє дослідження доказів, а лише послався на нібито встановлені обставини у справі №757/36346/19-ц (провадження №61-16028св19), в рамках розгляду якої, жодні обставини не могли бути встановлені.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 року у справі №910/10105/19 апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Ткаченко Б.О., суддів: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Ткаченко Б.О. на лікарняному, сформовано для розгляду справи №910/10105/19 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/10105/19 прийняти до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд справи призначено на 09.06.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 року розгляд справи відкладено на 14.07.2021 року.

В судовому засіданні 14.07.2021 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник третіх осіб 14-19 надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники відповідача та третіх осіб 1-13, 20 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників відповідача та третіх осіб 1-13, 20.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Федерального закону від 17.05.2007 року №82-ФЗ "Про державну корпорацію розвитку банк розвитку "Внєшекономбанк" позивач - Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" є державною корпорацією, створеною Російською Федерацією (ст.2), діє, зокрема, з метою сприяння забезпеченню довгострокового соціально-економічного розвитку Російської Федерації (ст.3).

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб №ЮЭ9965-19-59026578 від 26.06.2019 року підтверджується, що єдиним засновником (учасником) юридичної особи - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" є Уряд Російської Федерації, тобто 100% статутного капіталу позивача належить Російській Федерації. (т.1, а.с. 81-143).

09.11.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" як депозитарною установою та Державною корпорацією розвитку "Банк розвитку і зовнішньоекономічної діяльності "Внєшекономбанк" (нова назва - Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ") як депонентом було укладено договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №ДО-265 (договір). (т.1, а.с. 28-39).

У відповідності до п.1.1, 2.2.6, 6.1 договору депозитарна установа зобов`язується в порядку, передбаченому законодавством України, внутрішніми документами депозитарної установи та цим договором надавати послуги з відкриття та обслуговування рахунку в цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком в цінних паперах депонента депонента на підставі розпоряджень депонента та іншим способом, передбаченим законодавством, а також надавати інші послуги в процесі здійснення депозитарної діяльності відповідно до Положення про проведення депозитарної діяльності, затверджене рішенням Національної комісії ї цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 №1084/23616. Депозитарна установа має право здійснювати блокування (обмеження в обігу) цінних паперів та/або проводити операції по рахунку без отримання розпорядження депонента у випадках, передбачених чинним законодавством України, в т.ч. у випадках: отримання депозитарною установою оригіналів або завірених відповідно до вимог законодавства копій виконавчих документів визначених Законом України "Про виконавче провадження", отримання депозитарною установою письмового рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України у випадках, передбачених чинним законодавством. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє протягом 10 років. Термін дії договору може бути продовжений за згодою сторін.

На виконання умов зазначеного договору, відповідачем, як депозитарною установою, відкрито рахунок у цінних паперах на користь позивача - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ", як депонента, для обліку цінних паперів, що належать їй на праві власності.

В матеріалах справ наявна виписка про стан рахунку в цінних паперах від 18.08.2020 року (вих.№б/н від 18.08.2019 року), виданої депозитарною установою з якої вбачається, що на відкритому депозитарною установою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" рахунку у цінних паперах депонента - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" обліковуються штук простих іменних акцій, номінальною вартістю 10,00 грн. за кожну, емітентом яких є ПАТ "Промінвестбанк" (), що становить 99,7726%% статутного капіталу ПАТ "Промінвестбанк", та які належать на праві власності Державній корпорації розвитку "ВЕБ.РФ". (т.3, а.с.111).

Місцевим господарським судом також встановлено, що в межах розгляду цивільної справи №796/165/18 про визнання та надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду (м.Гаага, Королівство Нідерланди) від 02 травня 2018 року у справі ПТС №2015-36 про стягнення сум з Російської Федерації, в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, в якості компенсації за відповідне нерухоме майно, Апеляційним судом міста Києва в ухвалі від 05.09.2018 року у справі №796/165/18 вживались заходи забезпечення позову, які стосувались позивача, відповідача та третіх осіб у даній справі.

Зокрема, зазначеною ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 було (т.1, а.с. 63-69):

- накладено арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк") (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать Державній корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності" (Внєшекономбанк), пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102);

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" (далі - ТОВ "Інвінтум") (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, літера "Б", кабінет №79) внести зміни до системи депозитарного обліку щодо накладення арешту на цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать на праві власності Внєшекономбанк, пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102) та обліковуються на рахунку в цінних паперах в депозитарній установі;

- заборонено ТОВ "Інвінтум" (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7, літера "Б", кабінет №79) здійснювати будь-які облікові операції на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанку (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102), відкритого в депозитарній установі, які призводять до зміни кількості цінних паперів ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) на рахунку в цінних паперах та/або зміни прав на цінні папери на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанку (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102), у тому числі, але не обмежуючись, операції списання, переказу, операції переведення прав на цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) з метою їх зарахування на рахунок у цінних паперах цього самого депонента в іншій депозитарній установі тощо;

- зобов`язано депозитарну установу, в якій відкрито рахунок у цінних паперах депонента Внєшекономбанк (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102), на якому обліковуються прості іменні акції ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), внести зміни до системи депозитарного обліку щодо накладення арешту на цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать на праві власності Внєшекономбанк (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102) та обліковуються на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанку (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102), заборонити здійснювати будь-які облікові операції на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанк (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102), які призводять до зміни кількості цінних паперів ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанку (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102) та/або зміни прав на цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанк (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102), у том числі, але не обмежуючись, операції списання, переказу, тощо, а також заборонити здійснювати операції переведення прав на цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які обліковуються на рахунку в цінних паперах Внєшекономбанку (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102) з рахунку в цінних паперах Внєшекономбанку (пр-т Академіка Сахарова, 9, м.Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102) з метою їх зарахування на рахунок у цінних паперах цього самого депонента в іншій депозитарній установі;

- зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" (далі - ПАТ "Національний депозитарій України") (, місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Тропініна, 7-Г) направити повідомлення разом із зазначеним судовим рішенням депозитарним установам, на рахунках яких обліковуються прості іменні акції ПАТ "Промінвестбанк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) про арешт простих іменних акцій на рахунку в цінних паперах депонента Внєшекономбанк (пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102) та про заборону вчиняти будь-які дії із зазначеними цінними паперами;

- заборонено ПАТ "Промінвестбанк" (, юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) здійснювати ліквідацію чи реорганізацію юридичної особи;

- заборонено ПАТ "Промінвестбанк" (01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12, ) здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження належного йому на праві власності рухомого і нерухомого майна, та відчужувати будь-яким способом все рухоме і нерухоме майно, що належить йому на праві власності, у тому числі, але не виключно, за договорами купівлі-продажу, міни, дарування тощо.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 була прийнята до виконання відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвінтум", як депозитарною установою, шляхом внесення відповідної інформації до системи депозитарного обліку.

Постановою Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18 ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року (т.1, а.с. 70-80) змінено, зокрема, заяви заявників про забезпечення позову задоволено частково; накладено арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать боржнику - Російській Федерації; заборонено Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1, юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належать боржнику - Російській Федерації, та будь-яким способом відчужувати його.

В іншій частині ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року залишено без змін з урахуванням мотивувальної та резолютивної частин постанови Верховного суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18.

Листом №2-0207/3 від 02.07.2019 року відповідач на запит позивача повідомив, що на виконання постанови Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року (справа №796/165/18) депозитарною установою ТОВ «ІНВІНТУМ» був накладений арешт на акції ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) кількістю 5 080 310373 штук шляхом виконання безумовної операції блокування вказаних цінних паперів, що належать на праві власності Державній корпорації «Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Зовнішекономбанк)» та обліковуються на рахунку у цінних паперах. Станом на 02.07.2019 року, штук простих іменних акцій, емітентом яких є ПАТ "Промінвестбанк", власником яких є Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" обліковуються на балансовому рахунку №423000 як заблоковані внаслідок безумовної операції. (т.1, а.с. 40).

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом №15953/R00 від 10.07.2019 року з вимогою щодо відображення у системі депозитарного обліку інформації про зняття арешту, який накладався у межах справи №796/165/18 з акцій ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) в кількості 5 080 310 373 штук простих іменних акцій, емітентом яких є ПАТ "Промінвестбанк", власником яких є Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ". (т.1, а.с. 45).

Відповідач в свою чергу, листом №2-1207/5 від 12.07.2019 року на заяву про внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно зняття арешту на акції ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) у кількості 5 080 310 373, накладеного на підставі постанови апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 року у справі №796/165/18 повідомив, що відмовляє позивачу у внесенні змін до системи депозитарного обліку щодо зняття арешту на цінні папери, накладених відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року у справі №796/165/18. При цьому відмову у вчиненні відповідних дій відповідач обґрунтував тим, що постанова Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18 не містить конкретної вказівки щодо дій депозитарної установи відносно внесення змін до системи депозитарного обліку, а саме зняття арешту з акцій ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) кількості 5 080 310 373 у зв`язку з чим у депозитарної установи відсутні підстави для зняття арешту з відповідних цінних паперів. (т.1, а.с. 43).

Отже, спір у справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що вказана вище відмова відповідача у знятті арешту з акцій ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) кількості 5 080 310 373 порушує та обмежує право власності позивача - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" та порушує мови договору про обслуговування рахунку в цінних паперах №ДО-265 від 09.11.2015 року.

Місцевий господарський суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що прості іменні акції ПАТ "Промінвестбанк" у кількості 5 080 310 373 штук, що складає 99,7726% статутного капіталу ПАТ "Промінвестбанк", належать Російській Федерації.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, однак з інших підстав.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про депозитарну систему України" встановлено, що набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про депозитарну систему України" рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів. Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Згідно положень абз.2 ч.1 ст.8 Закону України "Про депозитарну систему України", підтвердженням наявності прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи виписки про стан рахунку в цінних паперах від 18.08.2020 року, виданої депозитарною установою, на відкритому депозитарною установою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" рахунку у цінних паперах депонента - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" обліковуються 5 080 310 373 штук простих іменних акцій, номінальною вартістю 10,00 грн. за кожну, емітентом яких є ПАТ "Промінвестбанк" (), (ISIN НОМЕР_1 ), що становить 99,7726%% статутного капіталу ПАТ "Промінвестбанк", та які належать на праві власності Державній корпорації розвитку "ВЕБ.РФ". (т.3, а.с. 111).

Як вже було зазначено вище, в межах розгляду цивільної справи №796/165/18 ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року зокрема було накладено арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк") (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать Державній корпорації "Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності" (Внєшекономбанк), пр-т Академіка Сахарова, 9, м. Москва, 107996, Російська Федерація, ОДРН 102).

Отже, колегія суддів звертає увагу, що арешт накладено ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 було саме за міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів НОМЕР_1, (ISIN НОМЕР_1).

Відповідно до ч. 1, ст. 4 Закону України «Про депозитарну систему України» система депозитарного обліку цінних паперів (далі - система депозитарного обліку) - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків; інформації про емітентів; про власників цінних паперів, які мають права за цінними паперами та права на цінні папери; про обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами; про осіб, уповноважених власниками цінних паперів (управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів); про номінальних утримувачів; інші дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб; інша передбачена законодавством інформація.

Згідно з ч. 8, п. 1, ст. 5 Закону України «Про депозитарну систему України» депозитарна установа в процесі відкриття рахунка в цінних паперах депонента присвоює власникові цінних паперів код власника цінного паперу в порядку, встановленому Центральним депозитарієм за погодженням з Комісією.

В той же час, відповідно до п. 1 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 року за N 1000 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2007 р. за N 49/13316 міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код цінних паперів), це номер (код), який дає змогу однозначно ідентифікувати цінні папери або інший фінансовий інструмент та присвоєння якого передбачено законами України.

Разом з тим, в подальшому, постановою Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18 ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року (т.1, а.с. 70-80) змінено, зокрема, заяви заявників про забезпечення позову задоволено частково; накладено арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12), які належать боржнику - Російській Федерації; заборонено Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів НОМЕР_1 , юридична адреса: 01001, м.Київ-1, пров. Шевченка, 12) здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належать боржнику - Російській Федерації, та будь-яким способом відчужувати його.

В іншій частині ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05.09.2018 року залишено без змін з урахуванням мотивувальної та резолютивної частин постанови Верховного суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18.

За змістом ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно преамбули та ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.02 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тобто, зі змісту резолютивної частини постанови Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18 вбачається, що арешт на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за міжнародним ідентифікаційним номером цінних паперів НОМЕР_1 залишився діючим.

В той же час, статтею 55 Конституції України встановлено право кожного на захист своїх прав і свобод у судовому порядку.

Реалізуючи конституційне право, передбачене ст. 55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно із ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У відповідності до приписів ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ст. 5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 910/16039/16).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються.

Отже, навіть у разі обґрунтованого і підставного позову, але у разі, коли жодне право особи, яке звернулася із позовом непорушене і неоспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково (Правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).

За вимогами ч.ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За положеннями ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

Виходячи із змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.06.2019 у справі №904/3169/18, від 28.01.2020 у справі №916/495/19, у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15).

В свою чергу, охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, який зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №1-10/2004).

Як вбачається з позовної заяви позивач вказує на порушення відповідачем права власності позивача - Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" шляхом відмові у знятті арешту з акцій ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) кількості 5 080 310 373.

У відповідності до положень абз.8 та абз.10 ч.2 ст.6 Закону України "Про депозитарну систему України" внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника (крім встановлених Комісією випадків стосовно цінних паперів, права на які обліковуються на рахунку номінального утримувача) здійснюється виключно депозитарними установами (у визначених законодавством випадках - Національним банком України або депозитаріями-кореспондентами), в установленому Комісією порядку на підставі: розпорядження та інших документів (у випадках, встановлених Комісією), що подаються депонентом, - у разі встановлення або зняття обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами відносно прав цього депонента; судового рішення або рішення уповноваженого законом державного органу чи його посадової особи.

Відповідно до ч. 1, ст.7 Закону України «Про депозитарну систему України» арешт на цінні папери або інше обмеження прав на цінні папери конкретного власника (далі - обмеження стосовно конкретного власника) накладається (встановлюється) та скасовується (знімається) в порядку, встановленому цією статтею, на підставі судового рішення або рішення уповноваженого законом органу чи його посадовою особою.

У разі встановлення або зняття обмеження стосовно конкретного власника суд або уповноважений законом орган чи його посадова особа зобов`язані подати відповідне рішення депозитарній установі, в якій відкрито рахунок у цінних паперах або цьому власнику, або номінальному утримувачу, на рахунках якого обліковуються права на належні власнику цінні папери.

У відповідності до змісту абз.19 п.2 розділу I Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, з наступними змінами та доповненнями (надалі - Положення про провадження депозитарної діяльності) обтяження цінних паперів зобов`язаннями - будь-які обмеження щодо володіння, користування чи розпорядження цінними паперами, пов`язані з умовами успадкування, застави, судовими рішеннями або рішеннями уповноваженого законом державного органу чи його посадової особи, та в інших випадках, які передбачені законодавством України.

Отже, колегія суддів зазначає, що відповідно до вищевикладених положень, арешт на цінні папери або інше обмеження прав на цінні папери конкретного власника в разі накладення (встановлення) за рішенням суду, повинен скасовуватись (зніматись) за рішенням суду чого в даному випадку немає, а тому відповідач відмовляючи позивачу у знятті арешту з акцій ПАТ «Промінвестбанк» (ISIN НОМЕР_1) кількості 5 080 310 373, який було накладено постановою Верховного Суду від 25.01.2019 року у справі №796/165/18 не порушив прав позивача шляхом обмеження права власності, оскільки такий арешт накладено відповідно до рішення суду.

Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод. Конституція України закріпила рівність суб`єктів права власності перед законом, гарантії права власності та обов`язки власників, положення про те, що сама власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (статті 13, 41 Конституції України).

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (підпункт 5.4. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005).

Проте, позивачем не доведено суду, в чому саме та з яких підстав його права та законні інтереси є порушеними з боку відповідача, який виконує рішення суду.

Одночасно колегія суддів вважає, за доцільне зазначити, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки питання зняття арешту під час здійснення виконавчого провадження, має розглядатись в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки по справі №796/165/18, в межах якої накладено арешт, відкрито виконавче провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку господарського судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VI ГПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено ст.59 Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, посилання позивача в позовній заяві на положення статті 391 ЦК України щодо захисту права власності є безпідставними, оскільки за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача відповідачем не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується виконання судового рішення, в даному випадку постанови Верховного суду у справі №796/165/18.

Одночасно, колегія суддів бере до уваги, що матеріали справи містять постанову про зняття арешту з майна від 12.03.2020 року (т.2, а.с. 178-181), якою знято арешт накладений на цінні папери, а саме: вид/тип/різновид/найменування ЦП: акції прості іменні; Форма випуску та існування ЦП: бездокументарна; Найменування емітента ЦП: ПАТ «Промінвестбанк»; Номінальна вартість одного ЦП: 10,00 грн.; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП: НОМЕР_1; Ідентифікаційний код емітента за ; Кількість ЦП, на які звернено стягнення: шт., який був накладений на останні при примусовому виконанні виконавчих документів, які входили до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №59036926 в тому числі арешт накладений постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.05.2019 року ЗВП №59036926.

Також пунктом 2 вказаної вище постанови про зняття арешту з майна від 12.03.2020 року зобов`язано депозитарну установу ТОВ «ІНВІНТУМ» списати ЦП з рахунку №404921-RU20005265 (з рахунку Государственной корпориции «Банк развития и внешнеєкономической деятельності (Внєшекономбанк), ідентифікаційний код нерезидента 102») в ТОВ «ІНВІНТУМ», код МДО 404921, на рахунок клієнта покупця № НОМЕР_2 в ПРАВТ «Альтана Капітал», код МДО 401901.

В матеріалах справи наявний договір (біржовий контракт) купівлі-продажу цінних паперів (Б-Б) №813054; БВ2369-АК; БВ-04/0303 від 06.03.2020 року укладений між Міністерством юстиції України (Замовник Продавця) та ТОВ «ФОРТІФАЙ» (Клієнт Покупець) відповідно до умов, якого замовник продавця зобов`язується передати у власність клієнта покупця цінні папери на умовах, передбачених цим договором, а клієнт покупець зобов`язується прийняти у власність такі цінні папери та салити за них відповідну грошову суму. Предметом цього договору є наступні цінні папери:

вид/тип/різновид/найменування ЦП: акції прості іменні; Форма випуску та існування ЦП: бездокументарна; Найменування емітента ЦП: ПАТ «Промінвестбанк»; Номінальна вартість одного ЦП: 10,00 грн.; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП: НОМЕР_1; Ідентифікаційний код емітента за ; Кількість ЦП, на які звернено стягнення: шт. (т.2, а.с. 196-200).

Не виконання відповідачем п. 2 постанови державного виконавця від 12.03.2020 року, якою зобов`язано депозитарну установу ТОВ «ІНВІНТУМ» списати ЦП з рахунку №404921-RU20005265 (з рахунку Государственной корпориции «Банк развития и внешнеєкономической деятельності (Внєшекономбанк), ідентифікаційний код нерезидента 102») в ТОВ «ІНВІНТУМ», код МДО 404921, на рахунок клієнта покупця № НОМЕР_2 в ПРАВТ «Альтана Капітал», код МДО 401901, на підтвердження наведеного відповідачем надано Виписку про стан рахунку в цінних паперах станом на 02.07.2020 року, не спростовує факт продажу цінних паперів Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП: НОМЕР_1 в межах виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ", не було надано суду апеляційної інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року з мотивів викладених в апеляційній скарзі, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.4 ст.277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що резолютивна частина рішення господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а мотивувальну частина рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/10105/19 підлягає зміні, шляхом викладення її в редакції зазначеній у даній постанові.

Судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі №910/10105/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/10105/19 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови.

3. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року у справі № 910/10105/19 залишити без змін.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10105/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.07.2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко