ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р. Справа№ 911/2411/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - не з`явився

відповідача - Семак О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергія"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2021 р. (повний текст складено 25.05.2021 р.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Енергія"

про розстрочку виконання судового рішення

у справі № 911/2411/20 (суддя - Янюк О.С.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства "Енергія"

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2021 р. у справі № 911/2411/20 позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено повністю та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Енергія" на користь позивача 808547,49 грн пені, 158538,71 грн 3% річних, 81452,08 грн інфляційних втрат та 15728,07 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 р. апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Енергія" залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2021 р. у справі № 911/2411/20 - без змін.

16.04.2021 р. до Господарського суду Київської області Приватне акціонерне товариство "Енергія" подало заяву № 525 від 16.04.2021 р. про розстрочення виконання відповідного рішення суду на 12 місяців, а саме, до: 31.05.2021 р. - 88688,86 грн, 30.06.2021 р. - 88688,86 грн, 31.07.2021 р. - 88688,86 грн, 31.08.2021 р. - 88688,86 грн, 30.09.2021 р. - 88688,86 грн, 30.10.2021 р. - 88688,86 грн, 30.11.2021 р. - 88688,86 грн, 30.11.2021 р. - 88688,86 грн, 31.12.2021 р. - 88688,86 грн, 31.01.2022 р. - 88688,86 грн, 28.02.2022 р. - 88688,86 грн, 31.03.2022 р. - 88688,86 грн, 30.04.2022 р. - 88688,89 р. грн.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Енергія" про розстрочку виконання рішення суду від 14.01.2021 р. у справі № 911/2411/20.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Енергія" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та розстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2021 р. у справі № 911/2411/20.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що відмова у розстрочці судового рішення у цій справі у майбутньому може призвести до припинення господарської діяльності відповідача, діяльність якого є суспільно необхідною та відіграє особливу соціальну роль у місті Обухові Київської області.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергія" у справі № 911/2411/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 р. справу № 911/2411/20 було призначено до розгляду на 06.07.2021 р.

У судовому засіданні 06.07.2021 р. представник відповідача надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник позивача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів поважності відсутності представника позивача суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник позивача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутнім у судовому засіданні.

Крім цього позивач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення суду, відповідач посилається на те, що діяльність Приватного акціонерного товариства "Енергія" за 9 місяців 2020 року є збитковою; заявник визнає заборгованість, не відмовляється та не ухиляється від її сплати, але існують обставини, що не залежать від волі останнього, та які унеможливлюють виконання рішення суду найближчим часом. Однією з причин тяжкого економічного стану є дефіцит коштів, пов`язаний з невідповідністю тарифів фактичній собівартості теплової енергії та несвоєчасним внесенням платежів з боку населення за спожиті послуги; ним посилено ведуться роботи зі стягнення дебіторської заборгованості зі споживачів, безперервно здійснюється претензійно-позовна робота відносно абонентів-боржників, проводяться заходи, направлені на примусове виконання судових рішень; розстрочка виконання рішення дозволить підприємству уникнути таких негативних фінансових факторів, як виникнення заборгованості із заробітної плати, податків, зборів та інших обов`язкових платежів до Державного бюджету України, звільнення працівників, скорочення робочих місць, а також дозволить уникнути банкрутства підприємства, яке є суспільно значимим підприємством життєзабезпечення у м. Обухові Київської області.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. При цьому, матеріальний стан визначено як обставину, яка також враховується судом, але стосовно саме фізичної, а не юридичної особи згідно приписів ст. 331 ГПК України.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Як було зазначено вище, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У зв`язку з тим, що розстрочка виконання рішення продовжує період відновлення порушеного права позивача, при її наданні необхідно враховувати закріплені в нормах національного матеріального права та Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, допустимі межі надання такої розстрочки.

Наведений відповідачем у заяві про розстрочення виконання рішення суду перелік обставин, а саме: збитковість підприємства, складне фінансове становище, неможливість здійснення господарської діяльності у повному, належному обсязі, значну заборгованість контрагентів та населення не є тими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідач, як юридична особа, що здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик, враховуючи принципи, закріплені в статті 6 Цивільного кодексу України, взяв на себе відповідні зобов`язання (здійснити своєчасний/повний розрахунок з постачальником), і об`єктивно усвідомлював усі можливі ризики ведення господарської діяльності та виконання зобов`язань за договором.

Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Як передбачено ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 1, абз. 4 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.02.2018 р. у справі № 910/15430/16, від 27.04.2018 р. у справі № 910/313/17 та від 02.05.2018 р. у справі № 910/3816/16.

Апеляційний суд також звертає увагу на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 р. у справі № 910/1180/19 та 03.09.2020 р. у справі № 905/30/16.

Так, касаційним судом зазначено, що питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

У постанові від 03.09.2020 р. у справі № 905/30/16 Верховний Суд також зазначив, що оскільки питання щодо розстрочення виконання рішення належить до дискреційних повноважень суду, який у свою чергу навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення на 6 місяців, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції, задовольняючи чи відмовляючи у відповідній заяві, допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, або "справедливого балансу" між сторонами, що може бути підставою для скасування рішень.

У рішенні від 29.06.2004 р. Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини". За висновками суду, представлені відповідачем докази скрутного фінансового становища, не можна вважати винятковими обставинами для відстрочення виконання судового рішення, так як такі докази є тільки одним з елементів, який свідчить про незадовільний фінансовий стан підприємства.

Підставою для встановлення розстрочки виконання рішення суду може бути доведена належними та допустимими доказами обставина, яка робить виконання такого рішення неможливим. Більше того, заявник має довести повну відсутність грошових коштів та майна, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, звертаючись із заявою про розстрочку виконання судового рішення, відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які можуть бути підставою для надання розстрочки.

Крім цього, запропоноване відповідачем розстрочення перевищує один рік з дня ухвалення рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2021 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що заява Приватного акціонерного товариства "Енергія" про розстрочку виконання рішення суду у даній справі не підлягає задоволенню, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 20.05.2021 р. у справі № 911/2411/20.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції щодо розстрочки виконання рішення до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2021 р. у справі № 911/2411/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Енергія".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 14.07.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

В.В. Шапран