РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/5868/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Ізяславський хлібозавод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Групп 2018"

про стягнення 49764 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Групп 2018" (далі - Відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "Ізяславський хлібозавод" (далі - Позивач) попередньої оплати за договором купівлі-продажу №64 від 30.09.2020 у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань поставити Позивачу оплачений ним товар.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали суду, убачається, що даний лист було повернуто суду поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося вручити листи Відповідачу, позаяк адресат відсутній за вказаною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам Відповідач.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020 між Позивачем як покупцем та Відповідачем як продавцем було укладено договір купівлі-продажу №64 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти й оплатити запчастини до компресора (далі - товар).

Загальна ціна товару за цим договором складає 49764 грн., у тому числі ПДВ 8294 грн. (п. 2.1 Договору).

У пункті 2.3 Договору вказано, що всі розрахунки за даним договором здійснюються в безготівковій формі, в національній валюті України - гривні.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що покупець проводить передоплату в розмірі 50% на розрахунковий рахунок продавця згідно наданого рахунку.

Відповідачем було виставлено рахунок №18 від 30.09.2020 на оплату 49764 грн. та Позивач в свою чергу на виконання умов Договору перерахував Відповідачу 49764 грн., що підтверджується платіжним дорученням №709 від 30.09.2020, таким чином Позивачем було здійснено 100% оплату вартості товару.

Згідно з п. 3.1 Договору продавець виконує підготовку товару до доставки у термін не більше 30 (тридцять) банківських днів з дня, наступного за днем передплати за товар згідно з п. 5.1 Договору.

Із залучених до матеріалів справи доказів вбачається, що Позивачем виконано умови Договору та перераховно Відповідачу попередню оплату за товар у сумі 49764 грн., однак Відповідач своїх зобов`язань з поставки товару не виконав, підтвердження протилежного матеріали справи не містять та Відповідачем не спростовано.

Позивач зазначає, що двічі звертався до Відповідача із претензіями про повернення попередньої опалати за товар на підтвердження чого надав з позовом копії претензій від 15.12.2020 та від 15.01.2021 з доказами надсилання їх Відповідачу.

Відповідно до п. 7.1 Договору у випадку порушення Договору, сторона несе відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Оцінивши нанаявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані Позивачем докази на підтвердження факту перерахування ним попередньої оплати за товар Відповідачу та не виконання Відповідачем своїх обов`язків поставити товар Позивачу є більш вірогідними та такими, які зі сторони Відповідача жодними чином не спростовані.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених Позивачем вимог, позовна заява про стягнення з Відповідача попередньої оплати у сумі 49764 грн. підлягає задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Групп 2018" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, будинок 63; ідентифікаційний код 42386887) на користь Приватного акціонерного товариства "Ізяславський хлібозавод" (30300, Хмельницька обл., Ізяславський р-н, м. Ізяслав, вул. Жовтнева, будинок 81; ідентифікаційний код 00380497) 49764 (сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. попередньої оплати, а також 2270 (дві тисячі двісіт сімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.