ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 справа № 914/575/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Побігайленко Ю-Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Виконувача обов`язків керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області, м.Стрий Львівської області в інтересах держави в особі

позивача 1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м.Львів

позивача 2: Стрийської міської ради, м.Стрий Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Орфей, м.Стрий Львівської області

про стягнення збитків, завданих навколишньому природному середовищу

Ціна позову 65021,10грн.

За участю представників:

від прокурора: Грабар Віра Богданівна;

від позивача-1: Довгий Тарас Ярославович представник;

від позивача-2: Кобко Тарас Вікторович адвокат;

від відповідача: Огородник Олег Ігорович адвокат;

Заяв про відвід не поступало.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Виконувача обов`язків керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Стрийської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Орфей про стягнення 65021,10грн. збитків, завданих навколишньому природному середовищу.

Ухвалою суду від 15.03.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 13.04.2021р. Ухвалами суду від 13.04.2021р., від 11.05.2021р. продовжено строк підготовчого провадження у справі та розгляд справи відкладено на 15.06.2021р. Ухвалою суду від 15.06.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 06.07.2021р. В судовому засіданні 06.07.2021р. за участю представників учасників справи оголошено перерву до 14.07.2021р.

В судове засідання 14.07.2021р. представники прокуратури та позивачів 1, 2 явку забезпечили, які надали пояснення по справі. Позивачем 1 подано заперечення на заяву про застосування строку позовної давності за вх.№10834/21 від 11.05.2021р., заперечення на відзив за вх.№13602/21 від 09.06.2021р.

В судове засідання 14.07.2021 року відповідач явку повноважного представника забезпечив, який надав пояснення по справі та позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позов за вх.№7446/21 від 29.03.2021р. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності за вх.№7442/21 від 29.03.2021р., відзив на позовну заяву за вх.№7446/21 від 29.03.2021р., заяву про розподіл судових витрат відповідача за вх.№10462/21 від 05.05.2021р., заяву про застосування строку позовної давності за вх.№10463/21 від 05.05.2021р.

Позиції учасників справи.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги наступним. Прокурор зазначає, що Стрийською місцевою прокуратурою з`ясовано, що у період з 12.03.2017 по 16.03.2017 Державною екологічною інспекцією у Львівській області (далі - Інспекція) проведено інспекційну перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Орфей» за адресою: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул.Нижанківського,22, за результатами якої було встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Орфей», які знаходяться в межах м.Стрий, здійснювалися без Дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням абзацу другого частини першої статті 10, частини п`ятої статті 11, статті 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (акт №113/03/236 від 12.03. - 16.03.2017). У період з 11.07.2018 по 13.07.2018 Інспекцією проведено позапланову інспекційну перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Орфей» за адресою: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул.Нижанківського, 22, за результатами якої складено акт № 383/04/583 від 11.07. - 13.07.2018 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Позаплановою перевіркою, як зазначає прокурор встановлено, що ТзОВ «Компанія Орфей» отримано Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -77 від 28.03.2018; строк дії дозволу - необмежений. Таким чином, як зазначає прокурор, порушення порядку викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря усунуто лише 28.03.2018. Прокурор зазначає, що в ході перевірки ТзОВ «Компанія Орфей» надано Інспекції довідку від 12.07.2018 № 006/2018-07, в якій зазначено час роботи кожного джерела викиду за період з 20.01.2014 по 27.03.2018. Наведене, на думку прокурора, свідчить, що упродовж періоду з 20.01.2014 по 27.03.2018 у відповідача не було Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, хоча такі викиди здійснювалися трьома джерелами. З огляду на вищенаведене, прокурор зазначає, що Інспекції стало відомо саме про кількість викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідачем під час позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства. День отримання від відповідача довідки від 12.07.2018 № 006/2018-07 слід вважати днем отримання інформації про обсяги викинутих речовин стаціонарними джерелами. Прокурор зазначає. що за наведеним фактом порушення, згідно Методики розрахунку розмірів збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища за № 639 від 10.12.2008, змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2009 за № 48/16064, із змінами, внесеними наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 548 від 18.12.2016, Інспекцією проведено нарахування збитків в розмірі 65021,10 грн. Також прокурор зазначає. що з метою досудового врегулювання спору Інспекцією 18.09.2018 скеровано відповідачу претензію за № 14-4830, однак, вказана претензія залишена без реагування і задоволення. Результати проведеної Інспекцією перевірки відповідачем не оскаржувались. З огляду на вищевикладене прокурор просить позов задоволити.

Позивач 1 у запереченнях на заяву про застосування строку позовної давності за вх.№10834/21 від 11.05.2021р. зазначає, що 16.03.2017 року Інспекцію проведено перевірку відповідача, якою встановлено, що на підприємстві наявні стаціонарні джерела забруднюючих речовин в атмосферне повітря від роботи газових котлів; дозвіл на викиди забруднюючих речовин відсутній; та складено припис Інспекцією про необхідність виготовлення такого дозволу. 28 листопада 2017 року, як зазначає позивач 1, керівника ТзОВ компанія Орфей притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання законних розпоряджень посадових осіб. Дана постанова є сплаченою добровільно (копію вказаної постанови долучено до матеріалів справи). Позивач 1 зазначає. що перевіркою від 13.07.2018 року встановлено, що підприємство здійснювало викиди забруднюючих речовин без дозволу, про що отримано довідку. Таким чином, на думку позивача 1, строк обчислення позовної давності починається з моменту виявлення, що підприємство здійснювало викиди забруднюючих речовин, а це є дата складання акту перевірки 13.07.2018 року. Позивач 1 зазначає, що питання здійснення викидів забруднюючих речовин без дозволу попередніми перевірками не встановлювалося, а тому заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Відповідач у заяві про застосування строку позовної давності за вх.№7442/21 від 29.03.2021р. та відзиві на позовну заяву за вх.№7446/21 від 29.03.2021р. зазначає, що 12.03.2017 по 16.03.2017 Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено інспекційну перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Компанія Орфей», за результатами якої було встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ «Компанія Орфей» здійснювалися без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» (акт № 113/03/236 від 12.03.-16.03.2017). Крім цього, у період з 11.07.2018 по 13.07.2018 p.p. Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено позапланову інспекційну перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Компанія Орфей», за результатами якої складено акт №383/04/583 від 11.07.-13.07.2018. Позаплановою перевіркою встановлено, що ТзОВ «Компанія Орфей» отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-77 від 28.03.2018; строк дії дозволу - необмежений. Таким чином, як зазначає відповідач, порушення порядку викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря було усунуто 28.03.2018. Відповідач зазначає, що в ході перевірки ТзОВ «Компанія Орфей» було надано Інспекції довідку від 12.07.2018 №006/2018-07, в якій відповідач по справі зазначив час роботи кожного джерела викиду за період з 20.01.2014 по 27.03.2018 pp. Таким чином, вже з 13.07.2018 року Державній екологічній інспекції у Львівській області було відомо про час роботи джерел викиду і саме з цього часу слід рахувати строк позовної давності. Відповідач зазначає, що позивачем-1 лише 14.09.2018 було проведено розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Орфей» за адресою: м. Стрий, вул. Нижанківського, 22; згідно вказаного розрахунку сума збитків за період з 20.01.2014 по 27.03.2018 рр. склала 65021,10 грн. Відповідач зазначає, що прокурор жодним чином не обґрунтовує пропуск строку позовної давності (стягнення збитків з 20.01.2014), тобто від моменту нарахування збитків до звернення прокурора з позовом минуло вже сім років. Таким чином, на думку відповідача, нарахування збитків можливе лише від 22.02.2018 по 22.02.2021 рр. (дата позовної заяви прокурора).

В заяві про застосування строку позовної давності за вх.№10463/21 від 05.05.2021р. відповідач зазначає, що весь склад правопорушення був наявний та був встановлений на момент здійснення ДЕІ перевірки в період 12.03.2017 - 16.03.2017. Не встановлення в ході цієї перевірки з вини перевіряючого суб`єкта владних повноважень тільки розміру завданих збитків не може вважатися неповним складом правопорушення, причини не встановлення перевіряючим суб`єктом розміру збитків у березні 2017 року відповідачу невідомі, під час перевірки у 2017р. ДЕІ не була обмежена в своїх повноваженнях витребувати відповідну довідку про час здійснення викидів джерелами забруднення ТОВ «Компанія Орфей», як це було зроблено в подальшому в 2018р. Як вбачається з довідки №006/2018-07, ТОВ «Компанія Орфей» надала в довідці час роботи джерел №№1-3 за кожен рік, починаючи з 20.01.2014 року по 31.03.2018р. Відтак, як зазначає відповідач, джерела №№1-3 завдавали збитки починаючи з 20.01.2014р. до моменту отримання відповідного дозволу у березні 2018. З огляду на вищевказане відповідач просить застосувати строки позовної давності та в задоволенні позову відмовити.

Обставини, встановлені судом.

Згідно із ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 з урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Як вбачається із матеріалів справи, позов заявлено Виконувачем обов`язків керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Стрийської міської ради. Прокурор у позові зазначає, що згідно листа Державної екологічної інспекції у Львівській області від 29.12.2020 № 04-5900, останньою повідомлено Стрийську місцеву прокуратуру про наявність несплаченої суми збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства виявлених за результатами проведених заходів контролю, а також повідомлено про неможливість самостійного вжиття заходів щодо примусового стягнення вказаної суми збитків через недостатнє виділення коштів для плати судового збору. Прокурор зазначає, що Інспекція обмежилася лише скеруванням претензії відповідачу, яка залишилась без реагування та задоволення. При цьому, упродовж періоду з часу скерування претензії відповідачу і до моменту пред`явлення даного позову прокурором, Інспекція заходів до стягнення вказаної суми збитків у примусовому порядку не вжила та наміру вживати таких заходів не виявила. Наведене, на думку прокурора, свідчить про неналежне здійснення органом контролю захисту інтересів держави та є підставою для застосування прокурором положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва інтересів держави в суді в особі зазначеного органу із визначенням його в якості позивача 1.

Щодо подання позову в інтересах позивача 2 прокурор зазначає, що відповідно до листа Виконавчого комітету Стрийської міської ради, наданого на запит Стрийської місцевої прокуратури, про виявлений органом контролю факт порушення інформація чи будь-які інші матеріали не надходили, а тому самостійно заходи представницького характеру, спрямовані на стягнення вказаної суми збитків не вживались. Також згідно із даним листом, у зв`язку із відсутню бюджетних призначень, передбачених на сплату судового збору, вжиття таких заходів не надається за можливе. Прокурор зазначає, що наведене свідчить про нездійснення та неможливість здійснення Стрийською міською радою захисту інтересів держави в особі територіальної громади у встановленому законодавством порядку, що відповідно є підставою для застосування прокурором представницьких повноважень на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» в інтересах держави в особі вказаного органу місцевого самоврядування в якості позивача 2.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетений орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурором на виконання ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листами №14.38/05-42-878вих-21 від 11.02.2021р., №14.38/05-42-877вих-21 від 11.02.2021р. повідомлено позивачів 1, 2 про подання до суду позовної заяви в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Стрийської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Орфей 65021,10грн. збитків, завданих навколишньому природному середовищу.

З огляду на викладене, а також враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 щодо питань представництва прокурором інтересів держави в особі позивача в суді, обставини справи, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено підставність звернення з відповідним позовом.

В період з 12.03.2017р. по 16.03.2017р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТзОВ «Компанія Орфей», про що складено акт №113/03/236 від 16.03.2017р. Перевіркою встановлено, що на ТОВ «Компанія Орфей» за адресою м.Стрий, вул.Сколівська, 11-б наявні стаціонарні джерела забруднюючих речовин в атмосферне повітря від роботи газових котлів. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відсутній, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами відсутні. Звіт по проведенню інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу відсутній. Акт №113/03/236 від 16.03.2017 р. підписаний посадовою особою, що проводила перевірку, та присутніми представниками відповідача (виконавчими директорами ТОВ «Компанія Орфей») без зауважень.

Позивач 1 в запереченнях на заяву за вх.№10834/21 від 11.05.2021р. зазначає, що Інспекцією складено припис про необхідність виготовлення дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами.

Постановою про накладення адміністративного стягнення №733-03 від 28.11.2017р. визнано виконавчого директора ТОВ «Компанія Орфей» ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення відповідальність за які передбачена ст.188-5 КУ про адмінправопорушення та накладено штраф в розмірі 255,00грн. У постанові зазначено про набрання нею чинності 07.12.2017р. Відповідачем штраф на виконання даної постанови оплачено, що підтверджується квитанцією №1104 від 01.12.2017р. Доказів оскарження вказаної постанови не подано.

В період з 11.07.2018р. по 13.07.2018р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено позапланову перевірку щодо додержання вимог природоохоронного законодавства у сфері навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТзОВ «Компанія Орфей», про що складено акт №383/04/583 від 13.07.2018 р. Перевіркою встановлено, що представлено Дозвіл № -77 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТзОВ «Компанія Орфей» м. Стрий, вул.Нижанківського, 22 виданий Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА 28.03.2018 року; термін дії дозволу необмежений. Надано довідку про фактичний час роботи джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Акт №383/04/583 від 13.07.2018р. підписаний посадовою особою, що проводила перевірку, та присутнім представником відповідача (виконавчим директором ТОВ «Компанія Орфей» У.І. Горнятко) без зауважень.

До матеріалів справи долучено копію довідки про фактичний час роботи джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТзОВ «Компанія Орфей» №006/2018-07 від 12.07.2018р., в якій зазначено інформацію про час роботи кожного джерела викиду за період з 20.01.2014р. по 31.03.2018р.

Головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області на підставі довідки №006/2018-07 від 12.07.2018р. та на підставі актів №113/03/236 від 16.03.2017р., №383/04/583 від 13.07.2018р. було виконано розрахунок розміру збитків, які заподіяні державі ТзОВ «Компанія Орфей» ( 82402, Львівська область, м.Стрий, вул.Нижанківського, 22), в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, на які відсутній дозвіл, розмір яких становить 65021,10грн.

У розрахунку зазначено, що Інспекційною перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Компанія Орфей» (акт №113/03/236 від 12.03-16.03.2017 року) було встановлено, що викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТзОВ «Компанія Орфей» (82402, Львівська область, м. Стрий, вул. Нижанківського, 22) здійснювався без Дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням абзацу другого частини першої статті 10, частини п`ятої статті 11, статті 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Позаплановою перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Компанія Орфей» (акт №383/04/583 від 11.07-13.07.2018 року) встановлено, що підприємством отримано Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-77. Порушення, виявлене 21.03.2017 року щодо порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу, усунено 28.03.2018 р. Відповідно до листа підприємства від 12.07.2018 № 006/2018-07 зазначено час роботи кожного джерела викиду за період з 20.01.2014 р. по 27.03.2018 р., а саме: Джерело №1 - Котельня. Котел Goodman-120. Димова труба - 7632 год.; Джерело №2 - Котельня. Котел Goodman-120. Димова труба - 7632 год.; Джерело №3 - Котельня. Котел Buderos. Димова труба - 7632 год. Розрахунок розміру збитків, здійснено на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 грудня 2008 року № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 року за № 48/16064.

06.10.2018р. позивач звернувся до відповідача з претензією №14-4830 від 18.09.2018р., в якій повідомив про необхідність виконання зобов`язання по відшкодуванню збитків, заподіяних державі у розмірі 65021,10грн., у десятиденний термін з дня одержання претензії. Додатком до даної претензії зазначено розрахунок збитків на 2 арк. На підтвердження надіслання вказаної претензії долучено фіскальний чек від 06.10.2018р. та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №521, згідно якого дане відправлення вручене адресату 10.10.2018р.

Несплата відповідачем в добровільному порядку збитків, заподіяних державі в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, в розмірі 65021,10грн. стала підставою звернення прокурора з цим позовом до суду.

За приписами ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Положення ст. 50 Конституції України гарантують кожному право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. №302 передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

При цьому державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади.

За приписами ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, з 12.03.2017р. по 16.03.2017р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТзОВ «Компанія Орфей», про що складено акт №113/03/236 від 16.03.2017р. Перевіркою встановлено, що на ТОВ «Компанія Орфей» наявні стаціонарні джерела забруднюючих речовин в атмосферне повітря від роботи газових котлів; дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відсутній, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

З 11.07.2018р. по 13.07.2018р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено позапланову перевірку щодо додержання вимог природоохоронного законодавства у сфері навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТзОВ «Компанія Орфей», про що складено акт №383/04/583 від 13.07.2018 р. Перевіркою встановлено, що представлено Дозвіл № -77 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТзОВ «Компанія Орфей» виданий Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА 28.03.2018 року; термін дії дозволу необмежений; та надано довідку про фактичний час роботи джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря із інформацією про час роботи кожного джерела викиду.

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря несуть особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону.

Статтею 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, згідно зі статтею 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди (збитків) необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльність особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 р. у справі №06/113-38, від 04.07.2011 р. у справі №51/250, від 07.10.2015 р. у справі №916/3371/14).

Протиправною поведінкою є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала та полягає в тому, що: - протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; - шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з 20.01.2014р. по 27.03.2018р. експлуатував обладнання, яке здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, за відсутності відповідного дозволу, що підтверджується довідкою про фактичний час роботи джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря №006/2018-07 від 12.07.2018р. наданою ТзОВ «Компанія Орфей», актом планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №113/03/236 від 16.03.2017р. та актом позапланової перевірки щодо додержання вимог природоохоронного законодавства у сфері навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №383/04/583 від 13.07.2018 р., які підписано відповідачем без будь-яких зауважень.

Виходячи з положень ст. ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. №302, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу, є порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: законодавства про охорону атмосферного повітря, за яке передбачено відповідальність, в тому числі шляхом відшкодування завданої шкоди (ст. 66 Конституції України, ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 41, 68, 69 "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря").

Доказів, які би спростовували обставини здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу у зазначений період, чи підтверджували б відсутність вини відповідача у вчиненні протиправних дій не подано, дані обставини також не заперечуються відповідачем.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" також визначено принцип необхідності повної компенсації шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунку розмірів відшкодування збитків від 14.09.2018р., розмір збитків розрахований позивачем згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 №639 (далі - Методика), на підставі зокрема, акту №113/03/236 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 12.03.-16.03.2017р. та акту №383/04/583 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря від 11.07.-13.07.2018р., довідки про фактичний час роботи джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТзОВ «Компанія Орфей» №006/2018-07 від 12.07.2018р., яка видана за період з 20.01.2014р. по 31.03.2018р.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 11.05.2019р. №1453/5, наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. №639 виключено з Державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади 11 червня 2019 року. Відповідно до п.16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000р. №32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру. На дату здійснення розрахунку Державною екологічною інспекцією у Львівській області, нормативно-правовий акт, яким було затверджено Методику, не був виключений з Державного реєстру нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, а судові рішення, якими скасувався наказ про затвердження Методики, скасовані Верховним Судом.

Відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги щодо підставності нарахування збитків, як і не надано доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення шкоди. За таких обставин, враховуючи встановлення необхідних елементів складу цивільного правопорушення, відсутність спростування відповідачем наявності його вини у порушенні порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд дійшов висновку, що підставним є нарахування позивачем збитків за здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, за відсутності відповідного дозволу.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку розміру збитків, позивачем- 1 зазначено, що розрахунок проведено за період з 20.01.2014р. по 27.03.2018р., що складє 7632 годин по кожному джерелу викиду №№1-3 окремо (№1-7632 годин, №2-7632 годин, №3-7632 годин) . При цьому, як вбачається із довідки №006/2018-07 від 12.07.2018р. вказана кількість 7632 годин обраховується та відображена у довідці по кожному джерелу викиду фактично за період з 20.01.2014 по 31.03.2018. Одночасно, як встановлено в акті №383/04/583 від 11.07.-13.07.2018р. дозвіл відповідачем отримано 28.03.2018р. тому, за даних обставин, позивачем-1 безпідставно включено в розрахунок кількість годин після отримання дозволу з 28.03.2018р., відтак, невірно визначено кількість годин та відповідно і розмір збитків.

Відповідачем подано заяву за вх.№10463/21 від 05.05.2021р. про застосування строку позовної давності, щодо заявлених позовних вимог.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина 3 статті 267 Цивільний кодекс України).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту, а саме коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Для правильного застосування частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц (провадження N 14-252цс18).

Як вбачається із матеріалів справи 16.03.2017р. при проведенні планової перевірки виявлено, що на підприємстві відповідача наявні стаціонарні джерела забруднюючих речовин в атмосферне повітря від роботи газових котлів, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами відсутній, що зафіксовано в акті перевірки №113/03/236 від 16.03.2017р., тобто позивач 1 дізнався про порушення, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. При цьому з позовом до суду прокурор звернувся згідно зі штампом поштового відділення на конверті 25.02.2021р., з огляду на дані обставини, строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду на підставі даного акту пропущено.

13.07.2018р. при проведенні позапланової перевірки встановлено здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин без дозволу, представлено дозвіл №-77 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 28.03.2018р. та надано довідку про фактичний час роботи джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТзОВ «Компанія Орфей» №006/2018-07 від 12.07.2018р., про що зафіксовано в акті перевірки 13.07.2018р., тобто позивач 1 дізнався про порушення та його період, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. При цьому з позовом до суду прокурор звернувся згідно зі штампом поштового відділення на конверті 25.02.2021р., з огляду на що строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду за даним актом не пропущено.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунку розмірів відшкодування збитків від 14.09.2018р., та встановлено судом вище, розмір збитків розрахований позивачем згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 №639 (далі - Методика), на підставі акту №113/03/236 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 12.03.-16.03.2017р. та акту №383/04/583 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря від 11.07.-13.07.2018р.

Суд зазначає, що перебіг строку позовної давності у спорах, пов`язаних із стягненням завданої природі шкоди, починається з дня складання акта про відповідне порушення, а у разі несвоєчасного складання акту - з дня, коли цей акт відповідно до вимог законодавства мав бути складений (п. 1.9 роз`яснень Вищого господарського суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами, внесеними згідно з роз`ясненням Вищого господарського суду №04-5/609 від 31.05.2002р., Рекомендаціями Вищого господарського суду №04-5/1429 від 18.11.2003 №04-06/44 від 25.03.2009р.) (узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Cуду від 17.04.2018р. у справі №910/2863/17, від 12.06.2018р. у справі №910/10452/17).

При цьому, оскільки позовну заяву подано до суду 25.02.2021 року, а позовні вимоги про стягнення збитків розраховані та заявлені за період із 20.01.2014р. по 31.03.2018р. то з урахуванням трирічного строку позовної давності у спорі, що виник між сторонами та дату отримання дозволу 28.03.2018р., збитки також можуть бути нараховані та заявлені до стягнення у межах цього строку, тобто з 25.02.2018 року по 27.03.2018 року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018р. у справі №903/744/16.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що прокурором при зверненні до суду з відповідним позовом було пропущено строк позовної давності щодо заявлення вимог про стягнення з відповідача збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища за період з 20.01.2014р. до 25.02.2018р.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі права чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013р.). Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 ЦК України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу. В даному випадку наявні підстави для застосування позовної давності та наслідків її спливу до спірних правовідносин за період з 20.01.2014р. до 25.02.2018р.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобовязанні відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Екологічними правопорушеннями називаються протиправні діяння, порушень природоохоронного законодавства, як і заподіюють шкоду навколишньому природному середовищу і здоров`ю людини. Правопорушення екологічне - винне протиправне діяння (дія або бездіяльність), що порушує природоохоронне законодавство України і заподіює шкоду навколишньому середовищу і здоров`ю людини; передбачається Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З врахуванням вищенаведеного, доведення прокурором в інтересах держави в особі позивача факту заподіяння шкоди державі, причинно-наслідкового зв`язку із заподіяною шкодою та діями відповідача, визначення позивачів як органів, уповноважених від імені держави здійснювати конкретні функції у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави, а також права на захист інтересів держави в особі позивачів шляхом подання позову до суду , суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивачів 1, 2 до відповідача про стягнення 4633,11грн. збитків, завданих навколишньому природному середовищу є обґрунтованими та мотивованими, підтверджені належними доказами та підлягають до задоволення. В решті позовних вимог належить відмовити у зв`язку із необгрунтованістю та спливом строків позовної давності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 130, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Орфей (82400, Львівська область, м.Стрий, вул. Нижанківського, 22, ідентифікаційний код 37225658) на казначейський рахунок Стрийської міської ради (, вул.Шевченка,71, м.Стрий, Стрийського району, Львівської області, 82400) відкритий у Стрийському УК, МФО 825014, , код платежу 24062100 в користь зведеного бюджету збитки за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 4633,11грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Орфей (82400, Львівська область, м.Стрий, вул. Нижанківського, 22, ідентифікаційний код 37225658) на користь Львівської обласної прокуратури (79000, м. Львів, пр. Шевченка, буд. 17-19; ідентифікаційний код 02910031) 161,75грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку і строки передбачені ст.ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в порядку визначеному розділом IV ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 19.07.2021р.

Суддя С.В. Іванчук