ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Справа№ 920/1205/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) апеляційну скаргу Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС»

на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 (повний текст складено 09.02.2021)

у справі №920/1205/20 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС»

до Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації

про стягнення 45 604,03 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ПРИВАТБУДСЕРВІС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області із позовом до Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 45 604,03 грн грошових коштів та судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ним виконано Договір підряду №30 на виконання робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6», що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в: №1 від 17.12.2018 за грудень 2018 року; №2 від 19.12.2018 року за грудень 2018 року; №3 від 28.02.2019 за лютий 2019 року; №4 від 08.04.2019 року за квітень 2019 року; №4/1 від 08.04.2019 року; №5 за травень 2019 року.

15.05.2020 на адресу позивача від Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації надійшла вимога №01-11/400 від 13.05.2020 щодо повернення грошових коштів у сумі 109 339,00 грн у зв`язку із виявленим завищенням обсягів фактично виконаних робіт за Договором №30 від 10.10.2018. Згідно платіжного доручення №7725 від 15.05.2020 позивач повернув на рахунок Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації 109 339,00 грн.

В подальшому, як зазначає позивач, було здійснено перевірку стану виконання Договору №30 від 10.10.2018, обсягів фактично виконаних робіт та стану рахунків та виявлено необґрунтоване та безпідставне повернення грошових коштів на суму 45 604,03 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що кошти на суму 109 339,00 грн були перераховані відповідачем позивачу в рахунок оплати виконаних робіт за Договором підряду №30 від 10.10.2018 та повернуті позивачем на вимогу відповідача № 01-11/400 від 13.05.2020, що виключає застосування до правовідносин сторін приписів статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки такі правовідносини щодо виконання робіт, їх оплати та повернення коштів виникли на підставі вказаного Договору.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається наявність заборгованості на суму 109 339,00 грн, при цьому не зазначено, які саме фактично виконані роботи включені до заявленої суми - 45 604,03 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне підприємство «ПРИВАТБУДСЕРВІС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не була врахована правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №910/21154/17 щодо застосування положень ст. 1212 ЦК України. Як зазначає апелянт судом першої інстанції не було враховано те, що повернення грошових коштів за платіжним дорученням №772 від 15.05.2020 на користь відповідача було здійснено після фактичного виконання договору і після припинення чинності договору, спірні грошові кошти мають статус безпідставно перерахованих.

Також, як зазначає апелянт, суд мав самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію спірних правовідносин, застосувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини за принципом «jura novit curia» або «суд знає закони», про що неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі №761/6144/15ц.

Крім того, суд першої інстанції при ухвалені спірного рішення надав оцінку документам, які стосуються кримінального провадження, чим порушив принцип допустимості доказів, оскільки Зарічний районний суд м. Суми та Сумський районний суд Сумської області під час розгляду справ №591/2773/20 та №587/1113/20 не здійснювали дослідження доказів, речей та документів відповідно до вимог ст. 23 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), так як не проводилась процедура судового розгляду за параграфом 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, а тому результати будівельно-технічної експертизи, на які посилається відповідач та суд, є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 апеляційну скаргу Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1205/20, відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20.

Після надходження матеріалів справи №920/1205/20 на адресу Північного апеляційного господарського суду, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі № 920/1205/20 та поновлено Приватному підприємству «ПРИВАТБУДСЕРВІС» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20. Вирішено справу №920/1205/20 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Зупинено дію рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 18.06.2021.

06.05.2021 на офіційну електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, згідно яких позивач зазначає, що роботи на спірну суму виконані та прийняті замовником, що підтверджується наступними доказами:

- актом огляду прихованих робіт від 15.03.2019, яким підтверджено виконання п. 78 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №4 за квітень 2019 року, а саме: улаштування вертикальної ізоляції фундаментів бітумною мастикою, 63,8 кв.м., вартістю 10 926,20 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат);

- актом прийняття до експлуатації протипожежного захисту №13 від 18.04.2019 підтверджено виконання п. 205 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №4 за квітень 2019 року, а саме: перевірка схем сигналізації, вартістю 25 506,36 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат);

- актом огляду прихованих робіт від 12.06.2019, яким підтверджено виконання п. 56 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №5 за травень 2019 року, а саме: улаштування вертикальної гідроізоляції фундаментів бітумною мастикою, 45,72 кв.м., вартістю 6 609,68 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат);

- актом огляду прихованих робіт від 22.04.2019, яким підтверджено виконання п. 70 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №5 за травень 2019 року, а саме: ущільнення ґрунту щебнем, 1,1 кв.м., вартістю 74,87 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат);

- актом огляду прихованих робіт від 25.04.2019, яким підтверджено виконання п. 71 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №5 за травень 2019 року, а саме: улаштування підстильного шару бетонного, 0,1 куб. м., вартістю 325,11 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат);

- актами огляду прихованих робіт від 25.04.2019 та від 16.04.2019, якими підтверджено виконання п. 75 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №5 за травень 2019 року, а саме: гідроізоляція стін, фундаментів, 10,55 кв.м., вартістю 1 532,33 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат).

Крім того, передбачені п.п. 106, 107 акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №4 за квітень 2019 року на загальну суму 672,06 грн (з урахування податку на прибуток, податку на додану вартість та загальновиробничих витрат) помилково не прийняті, оскільки дані роботи також враховані актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №2, а потім були з нього видалені.

Департамент капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації 11.06.2021 надіслав на адресу Північного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20 без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» залишити без задоволення.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» відповідач посилається на те, що позивач добровільно повернув грошові кошти на суму 109 339,00 грн, у тому числі і спірні 45 604,03 грн, за платіжним дорученням №772 від 15.05.2020. В подальшому відповідач платіжним дорученням №3 від 18.05.2020 перерахував грошові кошти у сумі 109 339,00 грн до Державного бюджету України, що підтверджується випискою ГУ ДКСУ в Сумській області від 19.05.2020.

Відповідач зазначає, що добровільне повернення позивачем грошових коштів у сумі 109 339,00 грн є добровільним відшкодуванням завданих збитків для призначення більш м`якого покарання ОСОБА_1 . Зарічним районним судом м. Суми у справі №591/2773/20 від 20.05.2020 та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 . Сумським районним судом Сумської області у справі №587/1113/20 від 16.07.2020.

Також про добровільне повернення грошових коштів свідчить призначення платежу у платіжному дорученні від 15.05.2020 №772: «повернення коштів за виконанні роботи на об`єкті «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» та судові рішення у кримінальних справах №591/2773/20 від 20.05.2020, №587/1113/20 від 16.07.2020.

Крім того, відповідач зазначає, що акти огляду прихованих робіт від 15.03.2019, від 16.04.2019, від 22.04.2019, від 25.04.2019, від 12.06.2019 та акт прийняття до експлуатації протипожежного захисту від 18.04.2019 №3 існували на час складення висновків судових будівельно-технічних експертиз від 13.11.2019 №19/119/11-4/42е, від 13.12.2019 №19/119/11-4/44е, від 20.12.2019 №19/119/11-4/45е, від 27.12.2019 №19/119/11-4/47е, проте не були надані позивачем.

В свою чергу завищення обсягів фактичного виконання робіт на об`єкті «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6» на загальну суму 109 339,00 грн, в тому числі 45 604,03 грн, що є предметом розгляду даного провадження, встановлено висновками судових будівельно-технічних експертиз від 13.11.2019 №19/119/11-4/42е, від 13.12.2019 №19/119/11-4/44е, від 20.12.2019 №19/119/11-4/45е, від 27.12.2019 №19/119/11-4/47е, а тому питання про належність та допустимість висновків експертиз як доказів у кримінальному провадження відповідно до ст. 87 КПК України є виключно компетенцією суду під час розгляду кримінальної справи.

Згідно ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень до апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції 10.10.2018 між позивачем (далі - Підрядник) та Управлінням капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (далі - Замовник), правонаступником якого є відповідач, було укладено Договір підряду № 30 (далі - Договір), за умовами якого Підрядник зобов`язався за завданням Замовника на свій ризик виконати та здати в установлений договором підряду строк закінчені роботи по об`єкту «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6 », а Замовник зобов`язався надати Підряднику будівельний майданчик, передати дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від Підрядника закінчені роботи та оплатити їх вартість. (а.с. .7-14).

Договірна ціна робіт визначена на підставі тендерної пропозиції Підрядника і становить: 4 599 999,99 грн, у тому числі ПДВ 766 666,67 грн (п. 2.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 10.10.2018). (а.с. 112).

Відповідно до п. 2.2 Договору, в редакції Додаткової угоди №2 від 10.10.2018, договірна ціна, що доручається для виконання Підряднику в 2018 році за рахунок коштів обласного бюджету становить 1 317 440,00 грн, у тому числі ПДВ 219 573,33 грн. Обсяг робіт, що доручається для виконання Підряднику в 2018 році буде уточнюватися окремими додатковими угодами в залежності від фактичного надходження коштів на рахунок Замовника. Договірна ціна на рік може бути змінена залежно від реального фінансування видатків. (а.с. 113).

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору строк виконання робіт червень 2019 року. Початок виконання робіт: жовтень 2018 року після надання Підряднику будівельного майданчика та дозвільних документів, необхідних для його повноцінного використання. Закінчення: червень 2019 року.

Пунктом 6.1 Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 10.10.2018, сторони визначили, що Замовник при необхідності на протязі року на будь-якому етапі будівництва перераховує попередню оплату у розмірі 30 % вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів. Невикористана до 25.12.2018 сума попередньої оплати повертається Замовнику.

Додатковою угодою №3 від 22.01.2019 до Договору сторони дійшли згоди про наступне: уточнити обсяг робіт, що доручився для виконання Підряднику в 2018 році та визначили в пункті 2.2 Договору, що договірна ціна робіт, що доручається для виконання Підряднику у 2018 році за рахунок коштів обласного бюджету Сумської області становить: 993 477,60 грн, у тому числі ПДВ 219 573,33 грн. Договірна ціна робіт, що доручається для виконання Підряднику в 2019 році за рахунок коштів обласного бюджету Сумської області становить: 3 606 522,39 грн, у тому числі ПДВ 601 087,07 грн. Обсяг робіт, що доручається для виконання Підряднику в 2019 році буде уточнюватися окремими додатковими угодами в залежності від фактичного надходження коштів на рахунок Замовника. Договірна ціна на рік може бути змінена в залежності від реального фінансування видатків. Внести зміни до календарного графіку виконання робіт, виклавши його у новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди. Внести зміни до календарного графіку фінансування, виклавши його у новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди. (а.с. 116).

Додатковою угодою №6 від 18.06.2019 до Договору сторони дійшли згоди, зокрема про таке, зменшити договірну ціну робіт на 399 752,14 грн та визначити у пункті 2.1 Договору, що договірна ціна робіт, що доручається для виконання Підряднику становить 4 200 247,85 грн, у тому числі ПДВ 700 041,31 грн. Договірна ціна робіт, що доручається для виконання Підряднику у 2019 році за рахунок коштів обласного бюджету Сумської області становить 3 206 770,00 грн, у тому числі ПДВ 534 461,71 грн. Обсяг робіт, що доручається для виконання Підряднику у 2019 році буде уточнюватися окремими додатковими угодами в залежності від фактичного надходження коштів на рахунок Замовника. Договірна ціна на рік може бути змінена залежності від реального фінансування видатків. (а.с. 126).

Цей Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2019 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 14.1 Договору).

Згідно актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 та № 2 за грудень 2018 року, № 3 за лютий 2019 року, № 4 за квітень 2019 року та № 5 за травень 2019 року, довідок про вартість виконаних робіт за грудень 2018 року, лютий, квітень, травень, червень 2019 року, акту №4/1 вартості устаткування, що монтується виконавцем робіт відповідачем прийняті роботи за договором на суму 4 200 247,85 грн, які оплачені повністю згідно з платіжними дорученнями № 2 від 04.03.2019, № 8 від 11.04.2019, № 11 від 13.05.2019, № 12 від 13.05.2019, № 16 від 11.06.2019. (а.с. 15-76, 190-194).

13.05.2020 відповідач звернувся до позивача з листом № 01-11/400, в якому повідомив, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 16.05.2019 проведено судові будівельно-технічні експертизи, якими встановлено завищення ПП «ПРИВАТБУДСЕРВІС» обсягів фактично виконаних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6» на загальну суму 109 339,00 грн, які необхідно повернути на рахунок відповідача. (а.с. 77).

Згідно з платіжним дорученням № 772 від 15.05.2020 кошти в сумі 109 339,00 грн повернуті позивачем відповідачу з призначенням платежу «повернення коштів за виконані роботи на об`єкті «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер». (а.с. 78).

01.09.2020 позивач звернувся до відповідача з листом (вхідний номер 01-11/237) про повернення безпідставно перерахованих згідно з платіжним дорученням № 772 від 15.05.2020 коштів в сумі 45 604,03 грн, з посиланням на проведену перевірку стану виконання Договору, обсягів фактичного виконання робіт за ним та стану розрахунків, та приписи ч. 1 ст. 1212 ЦК України. (а.с. 88-89).

Листом від 28.09.2020 №01-11/1024 відповідач повідомив позивача про те, що грошові кошти на суму 109 339,00 грн перераховані позивачем добровільно на рахунок ДБК Сумської області, після чого вони були перераховані ДБК Сумської ОДА до Державного бюджету України, а тому повернення грошових коштів є неможливим. (а.с. 90).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено і зазначене підтверджується матеріалами справи, що позивач в рамках виконання умов Договору роботи по об`єкту «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6» виконав у повному обсязі, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 та № 2 за грудень 2018 року, № 3 за лютий 2019 року, № 4 за квітень 2019 року та № 5 за травень 2019 року, довідками про вартість виконаних робіт за грудень 2018 року, лютий, квітень, травень, червень 2019 року, актом №4/1 вартості устаткування, що монтується виконавцем робіт відповідачем прийняті роботи за договором на суму 4 200 247,85 грн, та оплачені повністю згідно з платіжними дорученнями № 2 від 04.03.2019, № 8 від 11.04.2019, № 11 від 13.05.2019, № 12 від 13.05.2019, № 16 від 11.06.2019.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 16.05.2019 було проведено судові будівельно-технічні експертизи, якими встановлено завищення ПП «ПРИВАТБУДСЕРВІС» обсягів фактично виконаних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6» на загальну суму 109 339,00 грн, які позивач на лист відповідача від 13.05.2020 № 01-11/400 повернув за платіжним дорученням № 772 від 15.05.2020.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Подібні правові висновки щодо застосування ст. 1212 ЦК України викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 06.02.2020 у справі №910/13271/18.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 16.01.2020 у справі №914/1759/18 щодо застосування ст. 1212 ЦК України, зазначив, що згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Договір припинив свою дію 31.12.2019, зобов`язання між сторонами є виконаними.

16.05.2019 слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Сумській області порушено кримінальне провадження №0000100 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 191, ч. 1, ст. 367 Кримінального кодексу України (далі - КК України), в ході якого Сумським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України проведено судові будівельно-технічні експертизи, за результатами яких складено висновки від 03.11.2019 №19/119/11-4/42е, від 13.12.2019 №19/119/11-4/44е, від 20.12.2019 №19/119/11-45е, від 27.12.2019 №19/119/11-4/47е. (а.с. 134).

За результатами проведених експертиз було встановлено, що обсяги фактично виконаних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт харчоблоку обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумський обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» за адресою: Сумський район, смт. Степанівка, вул. Торопилівська, 6», виконавцем яких був позивач, завищено на загальну суму 109 339,00 грн, у тому числі і на суму 45 604,03 грн, заявлену позивачем до стягнення у даному провадженні.

Листом від 13.05.2020 №01-11/400 відповідач просив позивача повернути грошові кошти на суму 109 339,00 грн на рахунок Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації, вказавши банківські реквізити.

Позивач добровільно платіжним дорученням №772 від 15.05.2020 повернув відповідачу грошові кошти на суму 109 339,00 грн, які в подальшому були скеровані до Державного бюджету України.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції відсутні підстави для повернення грошових коштів на спірну суму на підставі приписів ст. 1212 ЦК України.

Доводи апелянта про необґрунтованість повернення грошових коштів на спірну суму, оскільки такі роботи є виконаними та прийнятими замовником, що підтверджується актом огляду прихованих робіт від 15.03.2019, актом прийняття до експлуатації протипожежного захисту №13 від 18.04.2019, актом огляду прихованих робіт від 12.06.2019, актом огляду прихованих робіт від 22.04.2019, актом огляду прихованих робіт від 25.04.2019, актами огляду прихованих робіт від 25.04.2019 та від 16.04.2019 апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки вказані докази існували на час порушення кримінального провадження №0000100 та відповідно на момент проведення судових будівельно-технічних експертиз.

Більше того, на дату повернення грошових коштів на загальну суму 103 339,00 грн, а саме: 15.05.2020, за наданими позивачем доказами перевірка стану виконання умов Договору, обсягів фактичного виконання робіт та стан розрахунків відбулась раніше, про що свідчать акт огляду прихованих робіт від 15.03.2019, акт прийняття до експлуатації протипожежного захисту №13 від 18.04.2019, акт огляду прихованих робіт від 12.06.2019, акт огляду прихованих робіт від 22.04.2019, акт огляду прихованих робіт від 25.04.2019 та акти огляду прихованих робіт від 25.04.2019 та від 16.04.2019. Отже, на дату добровільного повернення грошових коштів на суму 103 339,00 грн, у тому числі і 45 604,03 грн, про вказані обставини позивачу було відомо, проте позивач не надав жодних заперечень на лист відповідача від 13.05.2020 №01-11/400, а добровільно повернув грошові кошти.

Посилання апелянта на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №910/21154/17 є недоречним, оскільки предметом спору у вказаній справі є стягнення передоплати після припинення дії договору на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України в сукупності з приписами ст. 1212 ЦК України, а тому вказані справи не є релевантними і вказані правові висновки не підлягають застосуванню.

Крім того, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц та від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

При розгляді даної справи судом першої інстанції була вірно надана оцінка спірним правовідносинам, із застосуванням норм права, які їх регулюють.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції була надана оцінка доказам, які стосуються кримінального провадження, чим порушено принцип допустимості доказів, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються через те, що судом першої інстанції вірно встановлено наступне.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 у справі № 591/2773/20 (кримінальне провадження № 0000136) затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 15 травня 2020 року між ОСОБА_1 в присутності захисника Шестова А.В. та прокурором Погребняк М.О.; визнано ОСОБА_1 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 367 КК України та призначене йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250гривень, з позбавленням права обіймати керівні та інші посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади на строк 1 рік.

Зарічним районним судом м. Суми у справі № 591/2773/20 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи службовою особою УКБ Сумської ОДА, в період з грудня 2018 року по травень 2019 року допустив службову недбалість, внаслідок чого були безпідставно перераховані бюджетні кошти з УКБ Сумської ОДА до ПП «Приватбудсервіс» в сумі 109 339 гривень. До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого судом віднесене щире каяття, відшкодування збитків. (а.с. 132).

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 16.07.2020 у справі №587/1113/20 кримінальне провадження № 00000135 по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 367 КК України закрите, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 367 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ПП «Приватбудсервіс», якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Повідомлено трудовому колективу ПП «Приватбудсервіс» про передачу їм ОСОБА_2 на поруки. Роз`яснено ОСОБА_2 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

За змістом вказаної ухвали, згідно обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що будучи службовою особою, у період з жовтня 2018 року по травень 2019 року при виконанні умов договору підряду № 30 від 10.10.2018 між Управлінням капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (замовник) та ПП «Приватбудсервіс» (підрядник) грубо порушуючи посадову інструкцію ПП «Приватбудсервіс», неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, по об`єкту: харчоблок обласного комунального закладу охорони здоров`я «Сумській обласний клінічний протитуберкульозний диспансер», що розташований по вул. Торопилівська, 6 в смт. Степанівка, Сумського району Сумської області , що призвело до завищення обсягів виконаних робіт на загальну суму 109 339 грн 00 коп., чим спричинив істотну шкоду державі в особі управління капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації. Умисні дії ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 367 КК України. Під час підготовчого судового розгляду голова загальних зборів ПП «Приватбудсервіс» - ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу ПП «Приватбудсервіс». Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав клопотання таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з наступних міркувань: ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується виключно позитивно, свою вину визнав повністю та розкаявся в скоєному, повністю відшкодував завданий збиток.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саму ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням вірогідності доказів, дійшов вірного висновку, що грошові кошти в сумі 109 339,00 грн, які були сплачені відповідачем за виконані роботи за договором, у наступному були повернуті позивачем не безпідставно, а у зв`язку з завищенням обсягу фактично виконаних робіт за договором, що підтверджується листом №01-11/400 від 13.05.2020 та платіжним дорученням № 772 від 15.05.2020. Обставини повернення коштів були враховані у вироку Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 у справі № 591/2773/20 та в ухвалі Сумського районного суду Сумської області від 16.07.2020 у справі № 587/1113/20, як відшкодування збитків. В порушення приписів ст. 79 ГПК України позивач не надав доказів на спростування вказаних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції судом були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне підприємство «ПРИВАТБУДСЕРВІС».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ПРИВАТБУДСЕРВІС» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2021 у справі №920/1205/20.

4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «ПРИВАТБУДСЕРВІС».

5. Матеріали справи № 920/1205/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська