ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. Справа№ 910/1514/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Сірик Д.О.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року

у справі №910/1514/21 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Державного підприємства "Центр-Сервіс"

про стягнення 411 583,44 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Центр-Сервіс" про стягнення 411 583,44 грн, з яких: 407 489,44 грн заборгованості за спожиту теплову енергію, 1 936,93 грн інфляційних втрат, 2 157,07 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем за спожиту теплову енергію з жовтня 2019 по жовтень 2020 року.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що матеріали справи не містять жодного документа, який би підтвердив факт споживання відповідачем теплової енергії, обсяг і якість спожитої відповідачем у спірний період теплової енергії, а також її вартість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року у справі №910/1514/21 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем розрахунок споживання теплової енергії здійснювався відповідно до показань будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі. Апелянт зазначає, що твердження суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту споживання відповідачем теплової енергії є безпідставним, оскільки позивач надав на підтвердження даного факту корінці включення-відключення опалення за місцезнаходженням відповідача. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу, які спростовують факт споживання відповідачем теплової енергії, а також порядок визначення обсягів та вартості отриманої енергії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1514/21передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1514/21 та призначено до розгляду на 07.07.2021.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання 07.07.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи останній був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 07.07.2021 за відсутності представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго" після припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго".

Відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 за № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках, та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), крім виробництва теплової енергії за нерегульованим тарифом; на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, крім постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Як зазначає позивач, він здійснює постачання теплової енергії відповідачу на потреби опалення нежитлового приміщення по вул. Інститутській, 16, у м. Києві, загальною площею 769,5 м.кв.

На підтвердження факту надання послуг з постачання теплової енергії за період жовтень 2019 - вересень 2020 КП "Київтеплоенерго" надало корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, відомості обліку теплової енергії, облікові картки фактичного споживання теплової енергії.

Між КП "Київтеплоенерго" та ДП "Центр-Сервіс" договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії не укладався.

Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо неналежного виконання відповідачем обов`язку по оплаті наданих послуг з постачання теплової енергії за період жовтень 2019 - вересень 2020

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правочином на підставі ч.1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 275 ГК України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються спеціальними Законами України "Про житлово-комунальні послуги" та "Про теплопостачання".

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.

В той же час, у такому разі повинно бути досліджено та доведено належними та допустимими доказами обставини щодо надання позивачем та отримання відповідачем відповідних послуг із постачання теплової енергії.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що оскільки відповідач є користувачем нежитлових приміщень у будинку по вул. Інститутській, 16, у м. Києві та не має окремого приладу обліку, відтак позивач має довести суду факт споживання та обсяг спожитої саме відповідачем теплової енергії, а не весь обсяг теплової енергії, спожитої для опалення даного будинку.

Однак, позивачни не подано до суду першої інстанції документів, які підтверджують факт споживання відповідачем теплової енергії у спірний період, обсяг спожитої теплової енергії, її вартість та місце постачання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частинами 1, 2 статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, надані позивачем корінці нарядів на включення та відключення опалення у період 2018 - 2020 роках підтверджують надання послуг іншому споживачу - ДП «Укржитлосервіс». Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ДП «Укржитлосервіс» є балансоутримувачем будинку по вул. Інститутській, 16, у м. Києві.

Надані ж позивачем звіти за жовтень 2018 - квітень 2019 років також містять відомості про іншу особу-споживача - ДП "Укржитлосервіс". Крім того, звіти за період з 01.10.2018 по 17.12.2018 не підписані ні представниками абонента, ні представниками теплопостачання, а звіти за період з 17.12.2018 по 17.04.2019 містять підпис лише в графі представника теплопостачання невстановленою особою без зазначення посади, без зазначення організації теплопостачання.

Відомості реєстрації параметрів тепло споживання за періоди з 28.10.2019 по 19.11.2019, з 19.11.2019 по 16.12.2019 також не містять підписів ні представника підрядної організації, ні підписів представника балансоутримувача будівлі чи споживача. Більше того, позивачем не доведено, що саме теплолічильник SKS-3 № 41104 обліковував в тому числі і спожиту відповідачем теплову енергію.

Облікові картки Державного підприємства "Центр-Сервіс" за період жовтень 2019-квітень 2020, серпень-вересень 2020 та акти приймання-передавання товарної продукції складені та підписані лише представником позивача. В матеріалах справи відсутні докази направлення таких документів на адресу відповідача.

Також в облікових картках позивача, на які він посилається, не наведено зміст господарської операції, яка передбачена у пункті 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактично спожитої відповідачем теплової енергії, її обсяг і якість, а також вартість, заборгованість по оплаті якої є предметом розгляду у цій справі.

А тому, враховуючи встановлені у даній справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог стягнення 407 489,44 грн заборгованості за спожиту теплову енергію.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основного зобов`язання, у задоволенні якого відмовлено.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року у справі № 910/1514/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року у справі № 910/1514/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 року залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/1514/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.07.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко