РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2021Справа № 910/5166/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Лавина»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бодіком»

про стягнення 1484448,46 грн,

за участі представників:

від позивача - Ярошенко Д.В. (уповноважений представник);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ТОВ «ТРЦ Лавина» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Бодіком» про стягнення заборгованості за Договором оренди № А3042 від 23.01.2017 у розмірі 1484448,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди № А3042 від 23.01.2017, в частині повної та своєчасної сплати обумовлених договором платежів, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем, станом на 22.11.2019 утворилась заборгованість в розмірі 1230323,87 грн. 22.06.2019 сторони уклали додатковий договір №6, згідно умов якого відповідач мав у строк до 31.03.2020 погасити вказану заборгованість шляхом здійснення чотирьох платежів, проте відповідачем у грудні 2020 року було сплачено лише 300000 грн, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 930323,87 грн, яку просить стягнути позивач. Крім того, на вказану суму позивачем нараховано штраф у відповідності до положень п.20.6 Договору в розмірі 456161,93 грн., а також 62104,44 грн інфляційних втрат та 1019286,53 грн 3% річних, нарахованих відповідно до положень ст.625 ЦК України.

За наслідками підготовчого засідання 27.05.2021 суд протокольно ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відповідач, протягом усього часу розгляду справи відзиву на позов не подав, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не надав, уповноваженого представника в судове засідання не направив, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.01.2017 між ТОВ «ТРЦ Лавина» (орендодавець) то ТОВ «Бодіком» (орендар) укладено договір оренди № А3042 (надалі - Договір) приміщення № А3042, площею 131,64 кв.м (приміщення), на першому поверсі торгово-розважального центру «Лавина», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д (надалі - ТРЦ), з метою розміщення магазину для торгівлі дитячими товарами.

Відповідно до п. 2.1. Договору орендодавець зобов`язується передати у строкове, платне користування орендарю приміщення, а орендар зобов`язаний прийняти приміщення в строкове користування, сплачувати орендодавцеві обумовлені в цьому Договорі оренди платежі та виконувати інші умови цього Договору оренди.

Пунктом 3.1. Договору обумовлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення строку оренди. Зобов`язання фінансового характеру (в тому числі ті, що стосуються сплати орендарем на користь орендодавця будь-яких платежів, штрафних санкцій, відшкодування шкоди, збитків) припиняються з моменту їх належного виконання, незалежно від припинення дії Договору оренди (в тому числі, дострокового).

Згідно з п. 10.1. Договору з моменту передачі орендареві приміщення орендар зобов`язаний сплачувати на користь орендодавця орендну плату та інші платежі, які передбачені цим Договором.

Пунктом 10.2. Договору встановлено, що орендна плата, яку орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцеві складається з таких частин: a) основна орендна плата; b) експлуатаційна орендна плата; c) маркетингова орендна плата; d) плата з обороту.

Орендар сплачує окремими платежами кожну із частин орендної плати (окремо основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату, плату з обороту).

Відповідно до п. 10.3. Договору сторони домовилися, що будь-які та всі положення цього Договору, що стосуються визначення орендної плати та будь-яких інших платежів, які орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцеві, є істотною умовою цього Договору оренди та, відповідно, порушення будь-якого із таких положень Договору оренди є істотним порушенням.

Згідно з п. 11.1. Договору орендар зобов`язаний щомісячно, починаючи з другого місяця строку оренди, сплачувати орендодавцю плату з обороту.

Пунктом 13.1 Договору передбачено, що орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю основну орендну плату, експлуатаційну орендну плату, маркетингову орендну плату щомісячно різними платежами до 15 (п`ятнадцятого) числа відповідного місяця, який передує оплачуваному. Орендна плата має сплачуватися на рахунок орендодавця незалежно від направлення орендодавцем відповідного рахунка. Орендодавець направляє рахунки на здійснення відповідних платежів орендарем лише для зручності (п. 13.3 Договору).

Орендна плата має сплачуватись на рахунок орендодавця не залежно від направлення орендодавцем відповідного рахунка. Орендодавець направляє рахунки на здійснення відповідних платежів лише для зручності (п. 13.3 Договору).

Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату, починаючи з дати початку строку оренди (п. 13.5 договору).

Всі платежі відповідно до цього договору мають бути визначені та виконані в національній валюті України (п. 13.8 Договору).

Відповідно до пункту 14.1 Договору орендодавець забезпечує належне функціонування та експлуатацію торгового центру та земельної ділянки, у тому числі за рахунок сплати орендарем експлуатаційної орендної плати. З цією метою орендодавець несе експлуатаційні витрати.

Пунктом 15.1 Договору обумовлено, що орендодавець на власний розсуд, у будь-якій формі та у будь-який спосіб, у тому числі із залученням третіх осіб, проводить маркетингові та рекламні заходи, пов`язані з діяльністю торгового центру, у тому числі за рахунок сплати орендарем маркетингової орендної плати. З цією метою орендодавець несе маркетингові витрати.

Згідно з пунктом 17.1 Договору орендар компенсує орендодавцеві вартість комунальних послуг, що споживаються у приміщенні, без додаткових нарахувань на свою користь. Орендар також зобов`язаний компенсувати орендодавцю витрати, які несе орендодавець на комунальні послуги, що споживаються у зв`язку з експлуатацією торгового центру та площ загального користування, а також земельної ділянки, та які розподіляються між усіма орендарями торгового центру пропорційно площі приміщення до загальної площі торгового центру.

Плата за комунальні послуги вноситься орендарем щомісяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виставлення орендодавцем відповідного рахунку. Орендодавець виставляє рахунки на сплату комунальних послуг в наступному місяці за оплачуваний (п. 17.6 Договору).

Пунктом 29.1 Договору встановлено, що на вимогу орендодавця орендар зобов`язаний щомісячно підписувати акти приймання-передачі послуг щодо оренди приміщення. Незалежно від підписання таких актів, факт сплати будь-яких платежів орендарем у поточному місяці свідчить про використання приміщення.

На виконання вказаного договору позивач передав, а відповідач прийняв частину нерухомого майна - приміщення №А3042 в оренду, що підтверджується актом приймання-передачі Приміщення в орендне користування від 21.04.2017.

В подальшому, 22.11.2019, між сторонами укладено Додатковий договір №6 до договору оренди, відповідно до умов якого сторони визначили, що заборгованість орендаря станом на 22.11.2019 становить 1230323,87 грн і орендар зобов`язується її погасити рівними платежами по 307580,97 грн до 31.03.2020. Всі інші умови договору залишаються чинними та незмінними і сторони підтверджують свої зобов`язання по ним.

19.12.2019 сторони підписали Договір про розірвання Договору оренди №А3042 з 31.12.2019. Актом повернення приміщення з оренди від 31.12.2016 підтверджується повернення відповідачем орендованого приміщення позивачу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів надання послуг, рахунків на оплату, актів звірки взаємних розрахунків та розрахунку позовних вимог відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 930323,87 грн. Надання послуг підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг, підписаними обома сторонами та Додатковим договором №6 до договору оренди, в якому відповідач визнав заборгованість за отримані послуги.

Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі статтею 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 930323,87 грн.

У пункті 20.6 Договору сторони погодили, що в тому випадку, якщо орендар прострочить сплату орендодавцеві будь-яких платежів більш, ніж на 10 (десять) календарних днів, орендар сплачує на користь орендодавця договірні штрафні санкції у розмірі 50% від суми прострочення.

Оскільки судом встановлено наявність заборгованості за Договором оренди, наявні підстави для стягнення штрафу, нарахованого відповідно до положень п.20.6 Договору в розмірі 465161,93 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що нарахування здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чип позовні вимоги в частині стягнення 62104,44 грн інфляційних втрат та 26858,22 грн 3% річних підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин чи погашення заборгованості за договором оренди.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бодіком» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, корпус 8, оф. 302; ідентифікаційний код 41053111) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Лавина» (04128, м. Київ, вул. Берковецька, буд. 6Д; ідентифікаційний код 38537759) заборгованість за договорм оренди у розмірі 1484448 (один мільйон чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста сорок вісім) грн 46 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 22266 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят шість) грн 73 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 15.07.2021

Суддя Я.В. Маринченко