ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2011/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали (вх. № 2094/21 від 13.07.2021р.),

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: приватного акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод

про визнання законним набуття права власності.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод про визнання законним набуття права власності на 99% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю „Транспорт Лоджістік у розмірі 1 600 553,90 грн., до складу якого входять нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі ч. ч. 1-2 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

В свою чергу, у відповідності до ст.ст. 1 3 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду. Судовий збір справляється зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2021 рік від 15.12.2020р. № 1082-IX встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Отже, за пред`явлення даного позову, який містить одну позовну вимогу майнового характеру, позивач зобов`язаний сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 24 008,31 грн. (1 600 553,90 грн. *1,5% = 24 008,31 грн.)

При зверненні до господарського суду із відповідною позовною заявою ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи. Клопотання позивача обґрунтовано фактом скрутного матеріального стану позивача, пов`язаного із перешкоджанням відповідачем здійсненню товариством з обмеженою відповідальністю „Транспорт Лоджістік господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України „Про судовий збір суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В порушення вимог процесуального законодавства ОСОБА_1 не було надано суду жодного доказу на підтвердження викладених у заяві обставин щодо перебування у скрутному матеріальному становищі. Доводи про надання їй правової допомоги на безоплатній основі як на підставу для задоволення поданого клопотання судом оцінюються критично. Посилання на перебування у провадженні суду спору по справі №916/616/21 як на підставу для задоволення поданого клопотання судом також відхиляється, оскільки предметом спору по справі №916/616/21 є вимоги Банку про стягнення кредитних коштів із особи, яка не визначена учасником даного судового процесу.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи ненадання позивачем доказів на підтвердження наявності у суду підстав для вирішення питання про розстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України „Про судовий збір, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого ОСОБА_1 клопотання.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги відмову суду у задоволенні поданого ОСОБА_1 клопотання про відстрочення сплати судового збору, на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України вказану позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд звертає увагу позивача, що у випадку не усунення названих недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 164, ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод про визнання законним набуття права власності.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод про визнання законним набуття права власності - залишити без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 24 008,31 грн.

Ухвала набрала законної сили 19.07.2021р. та не підлягає оскарженню.

Суддя С.П. Желєзна