ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 справа № 914/1183/21

Господарський суд Львівської області у складі судді О.Д. Запотічняк розглянувши матеріали

Позовної заяви: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Громадська організація «Спортивний клуб «Аполлон», м. Львів

про стягнення 3192,82 грн

без виклику представників сторін;

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Громадської організації «Спортивний клуб «Аполлон» про стягнення 3192,82 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 06.05.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику представників сторін.

17.05.2021 позивач надіслав клопотання в якому зазначив, що оригінали документів долучених до матеріалів справи знаходяться в нього.

18.06.2021 на адресу суду повернувся поштовий конверт від ГО «Спортивний клуб «Аполлон» з ухвалою Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі, із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач уклавши договір оренди нерухомого майна №Ш-10101-16 від 16.05.2015 року, зобов`язаний сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі .

Однак відповідачем не здійснено своєчасної та повної оплати орендної плати за період з 14.03.2019 року по 18.09.2020 рік, внаслідок чого станом на момент подачі позову до суду у ГО «Спортивний клуб «Аполлон» є 3192,82 грн боргу.

Заборгованість за вищезазначений період позивач нараховує з моменту розірвання договору про нерухомого майна рішенням суду у справі №914/1984/19 (дата набрання законної сили 14.03.2019р.), до підписання актом приймання-передачі, відповідно до якого об`єкт оренди відповідачем повернуто 18.09.2020 року.

Правова позиція Відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову в установленому порядку не заперечив.

Ухвала про відкриття провадження надсилалась ГО «Спортивний клуб «Аполлон» за адресою, згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 . Однак поштове відправлення повернулось на адресу суду, із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

16.05.2016 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Позивач), та Громадською організацією «Спортивний клуб «Аполлон» (далі - Відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Ш-10101-16 (далі - Договір), згідно з п.1.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - приміщення, що розташоване за адресою; АДРЕСА_2 , загальною площею 67,1 м2.

Відповідно до п. 5.1. Договору, розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 року №897 і складає 67,10 грн за місяць оренди.

Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). (п.5.2.) Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексі інфляції за попередній місяць (п.5.3.) Орендну плати орендар сплачує не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця. (п.5.6.)

Згідно з п.4.1 Договору, термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 16 травня 2016 року по 15 травня 2019 року включно.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.02.2019р., у справі №914/1984/18 за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ГО «Спортивний клуб «Аполлон» позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди №Ш-10101-16 від 16.05.2016р., зобов`язано ГО «Спортивний клуб Аполлон» звільнити та повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської нежитлові приміщення, загальною площею 67,1 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та стягнено заборгованість в сумі 2 401.94 грн., яка виникла за період з 16.05.2016р.

Згідно акту державного виконавця від 18.09.2020 р. боржником відповідачем у цій справі повернуто об`єкт оренди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, відповідач до 18.09.2020 незаконно користувався приміщенням, що було об`єктом оренди за Договором. Заборгованість з неустойки за незаконне користування приміщенням за період 14.03.2019 року по 18.09.2020 залишилась нестягненою та складає 3192,82 грн.

Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної заборгованості.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.2, ч.3 ст.18, ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються договором.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено судом, 16.05.2016р. між Орендодавцем, правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-10101-16.

Згідно з п.4.1 Договору, термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 16 травня 2016 року по 15 травня 2019 року включно.

Підстави припинення даного виду договорів визначені в ч.2 ст.291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.02.2019р., у справі №914/1984/18 за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ГО «Спортивний клуб «Аполлон» позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди №Ш-10101-16 від 16.05.2016р., зобов`язано ГО «Спортивний клуб Аполлон» звільнити та повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської нежитлові приміщення, загальною площею 67,1 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та стягнено заборгованість в сумі 2 401.94 грн., яка виникла за період з 16.05.2016р. по 01.07.2018 р. (рішення набрало законної сили 14.03.2019р.).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.9.1. Договору, повернення позивачу Об`єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії Договору або дострокового його припинення чи розірвання.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ч.1 ст.27 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У відповідності до ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідно п. 5.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно із положеннями п.п. 9.1 та 9.3 договору, об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з моменту дострокового припинення чи розірвання договору.

18.09.2020 відповідно до Акту державного виконавця Табінської М.А. майно передано відповідно до рішення суду.

На підставі даного Акту державного виконавця було припинено нарахування орендної плати по договору оренди.

Відповідачем не подано та в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували відсутність вини відповідача у простроченні виконання обов`язку щодо повернення Об`єкта оренди позивачу. Більше того, умисне невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення Об`єкта оренди після припинення договірних відносин підтверджується фактом повернення такого позивачу під час примусового виконання наказу, виданого на виконання рішення суду.

Відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-12792 від 28.04.2021 станом на 28.04.2021 відповідач має заборгованість за договором № Ш-10101-16 у розмірі 3192,82 грн.

Перевіривши розмір нарахованої неустойки, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3 192,82 грн., є обґрунтовано та такою, що підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак представник відповідача доказів належного виконання зобов`язання не представив.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб Аполлон» (СДРПОУ 36417744, 79029, м. Львів, вул. Яцкова, буд.18-А,кв.77) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) 3 192,82 грн заборгованості та 2270,00грн судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Суддя О.Д. Запотічняк