ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 липня 2021 року Справа № 903/308/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи 903/308/21

за позовом: Дочірнього підприємства Агрофірма Луга-Нова Приватного підприємства Універсам, Волинська область, Іваничівський район, с. Мишів

до відповідача: Приватного підприємства Іваничівський цукровий завод, Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Федорівка

про стягнення 32 559,49 грн. пені

Встановив: Позивач Дочірнє підприємство Агрофірма Луга-Нова Приватного підприємства Універсам звернувся з позовом до Приватного підприємства Іваничівський цукровий завод про стягнення 32 559,49 грн. пені

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору надання послуг №18/08-П від 18.08.2020, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних.

Ухвалою суду від 20.05.2021 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачам строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Відповідач через відділ діловодства суду подав, відзив на позовну заяву за вх.№01-57/3209/21 від 07.06.2021, в якому вказує, що останнім зареєстровано податкову накладну вчасно на суму передоплати в розмірі 320 000 грн., а тому доводить, що в цій частині послуги виконанні належним чином, інші податкові накладні були також подані в термін на реєстрацію, але не зареєстровані не з його вини, а з вини ГУ ДФС у Волинській області.

Представник позивача через відділ діловодства суду подав:

1) заяву за вх№. 01-57/3595/21 від 25.06.2021 в якій просить суд стягнути судові витрати понесені в Господарському суді Волинської області, а саме судовий збір в розмірі 13 773,99 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 800 грн.

2) платіжне доручення №4194 від 05.07.2021 про оплату за надання правничої професійної допомоги від 01.03.2020 за №28/2021 згідно рахунку 480/2021 у сумі 9000 грн.

3) заяву за вх.№01-57/2749/21 від 18.05.2021 про збільшення позовних вимог відповідно до якої просить стягнути 918 265, 69грн. в т.ч.: пені в розмірі 517 493,65 грн. та штрафу в розмірі 400 772,04 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач в порушення вимог ст. 46 ГПК України, у заяві про збільшення позовних вимог включив нову позовну вимогу, а саме про стягнення штрафу в сумі 400772,04 грн., який не був заявлений в первісних позовних вимогах, а відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення даної частини заяви.

Щодо, збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 517 493,65 грн. це процесуальне право, передбачене Господарським процесуальним кодексом України, суд прийняв в даній частині заяву позивача за вх.№01-57/2749/21 від 18.05.2021 про збільшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову 517 493,65 грн. пені, з якої і вирішується спір.

Дослідивши матеріали справи, надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке.

18.08.2020 між Приватним підприємством Іваничівський цукровий завод (за договором - Виконавець) та Дочірнім підприємством Агрофірма Луга-Нова Приватного підприємства Універсам (за Договором - Замовник) був укладений договір надання послуг №18/08-П (а.с. 4-5), за умовами п.п 1.1 якого предметом цього договору є домовленість сторін про надання виконавцем за завданням замовника платних послуг по сушці зерна кукурудзи (доведенню зерна кукурудзи до відповідних кондицій) в порядку та на умовах визначених даним договором.

Згідно п.п 3.1-3.5 договору передбачено, що об`єм наданих послуг, їх вартість визначається за погодженням сторін по факту їх надання та фіксується в актах про надані послуги. Акт про наданні послуги підписується сторонами не пізніше трьох днів з моменту фактичного надання послуг. Розрахунок за послуги здійснюється замовником на умовах попередньої оплати (авансових платежів) на підставі виставлених виконавцем рахунків. Остаточні розрахунки по договору здійснюються після підписання актів про наданні послуги. Оплата згідно даного договору здійснюється замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до 5.1 договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність визначену даним договором та чинним законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання тобто виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно п.п 5.2 договору визначено, що сторони не несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається не винуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.

01.09.2020 між Приватним підприємством Іваничівський цукровий завод (за договором - Виконавець) та Дочірнім підприємством Агрофірма Луга-Нова Приватного підприємства Універсам (за Договором - Замовник) була укладена додаткова угода до договору про надання послуг №18/08-П відповідно до якої сторони доповнили пунктами наступного змісту:

-п. 2.3 та виклали в наступній редакції «виконавець надає послуги замовнику згідно з графіком надання послуг який затверджується сторонами договору».

-п. 2.4 та виклали в наступній редакції «послуги вважаються належним чином надані виконавцем замовнику у випадку підписання між сторонами договору акту про надання послуг та реєстрації виконавцем у строки та в порядку встановленому чинним законодавством податкової накладної на суму передоплати цих послуг».

-п. 5.4 та виклали у такій редакції «у разі порушення строків надання належним чином послуг, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від суми не наданих послуг за кожен день прострочення надання таких послуг. В разі прострочення надання належним чином послуг більше як на 60 календарних днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% річних від суми оплачених проте не наданих належним чином послуг. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконавцем виконання зобов`язань, за даним договором, припиняється через 36 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Положення ч.6 ст. 232 ГК України у даному випадку не застосовується». (а.с. 19)

Відповідно до графіку надання послуг по договору №18/08-П від 18.08.2020 встановлено, що виконавець зобов`язується:

1) за жовтень 2020 в строки з 01.10.2020 по 31.10.2020, надати належним чином послуги з сушінню кукурудзи в кількості 3098,1400 тонн на загальну суму 1405316,30 грн.

2) за листопад 2020 в строки з 01.11.2020 по 30.11.2020 надати належним чином послуги з сушінню кукурудзи в кількості 6442,6897 тонн на загальну суму 2922404,02 грн. (а.с. 22-21)

Як слідує із матеріалів справи, позивач на виконання умов договору здійснив попередню оплату за надання в майбутньому послуг на загальну суму 4 327 7250,32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5799 від 18.08.2020 на суму 320 000 грн., №36 від 18.08.2020 на суму 1680000 грн., №5803 від 19.08.2020 на суму 310 2801,32 грн., №37 від 19.08.2020 на суму 1500 000 грн. №5807 від 258 720,00 грн. (а.с. 6-10)

Відповідач виконав послуги по сушінню зерна кукурудзи відповідно до умов договору згідно графіку в строки з 01.10.2020 по 31.10.2020 в кількості 3098,1400 тонн на загальну суму 1405316,30 грн., та в строки з 01.11.2020 по 30.11.2020 в кількості 6442,6897 тонн на загальну суму 2922404,02 грн. (а.с. 22-21)

Дану обставина підтверджує відповідач та не спростована позивачем.

04.12.2020 відповідач направив лист за №0412, яким повідомив позивача, що виконав послуги в строки і об`ємі визначеному договором в частині сушки зерна кукурудзи, про те не може виконати п. 2.4 додаткової угоди та зареєструвати податкові накладні, у зв`язку з тим, що ГУ ДФС у Волинській області протиправно відмовили в їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується податковими накладними на загальну суму 4327 720,32 грн.: №1 від 18.08.2020 на суму 320 000 грн., №2 від 18.08.2020 на суму 1680 000 грн., №3 від 19.08.2020 на суму 310 280,32 грн., №4 від 19.08.2020 на суму 258 720 грн. №5 від 19.08.2020 на суму 1 500 000 грн., №6 від 25.08.2020 на суму 258 720 грн. та рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних (а.с. 45-49)

Позивач надав відповідь на лист відповідача за вх.№04/01 від 04.01.2021 в якому вказав, що у разі відсутності реєстрації податкових накладених, відповідач буде зобов`язаний сплатити останньому пеню за кожний день прострочення надання послуг та штраф. (а.с. 23)

12.04.2021 позивач звернувся відповідача із вимогою за №12/04 про сплату пені за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 та з 01.12.2020 по 31.03.2021 в сумі 517 493,65 та штраф у розмірі 400 772,04 грн. (а.с. 24), залишена без задоволення.

Позивач звернувся із позовною вимогою до відповідача та просить стягнути з нього пеню в сумі 517 493,65 грн., у зв`язку із неналежним виконанням п. 2.4 додаткової угоди від 01.09.2020 до договору про надання послуг №18/08-П від 18.08.2020 в частині своєчасної реєстрації податкових накладних.

Неналежне виконання з надання послуг сушінню кукурудзи позивач обґрунтовує тим, що за умовами п. 2.4 додаткової угоди від 01.09.2020 до договору про надання послуг №18/08-П від 18.08.2020 послуги вважаються належним чином надані виконавцем замовнику у випадку підписання між сторонами договору акту про надання послуг та реєстрації виконавцем у строки та в порядку встановленому чинним законодавством податкової накладної на суму передоплати цих послуг.

Надаючи правову оцінку заявленій позовній вимозі, суд виходив із такого.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач виконав своєчасно взяті на себе зобов`язання за умовами договору з надання позивачу послуг за жовтень 2020 з 01.10.2020 по 31.10.2020, з сушінню кукурудзи в кількості 3098,1400 тонн на загальну суму 1405316,30 грн., та за листопад 2020 з 01.11.2020 по 30.11.2020 з сушінню кукурудзи в кількості 6442,6897 тонн на загальну суму 2922404,02 грн., а позивач - прийняв дані послуги та оплатив їх вартість, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем у позовній заяві.

Відповідно до абз. 4 п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012р. підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПКУ термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПКУ реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 4 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 р. № 341) зі змінами і доповненнями (далі Порядок № 1246), до ЄРПН вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до ЄРПН та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких комісією, визначеною п. 201.16 ст. 201 ПКУ, прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до ЄРПН у разі дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192, пп. 200 1.3, 200 прим. 1.9 ст. 2001 та пп. 201.1, 201.10 і 201.16 ст. 201 ПКУ, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/ розрахунку коригування (п. 5 Порядку № 1246).

Отже, реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється платником ПДВ не пізніше календарного дня (включно), передбаченого п. 201.10 ст. 201 ПКУ в залежності від періоду складання податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної.

Враховуючи вище викладене податкова накладна не є первинним документом у здійсненні господарської операції відповідно до приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , та не підтверджує факт здійснення господарської діяльності між суб`єктами.

Зобов`язання з подачі податкової звітності виникає у суб`єкта господарювання в силу закону, та не може виникати на підставі договору.

Отже, умова договору про те, що господарське зобов`язання з надання послуг вважається виконаним належним чином з моменту реєстрації податкової накладної суперечить, вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України законодавець визначив, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Він відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач на виконання умов п 2.4 додаткової угоди від 01.09.2020 звернувся до ГУ ДФС у Волинській області про реєстрацію податкових накладних за №1 від 18.08.2020 на суму 320 000 грн., №2 від 18.08.2020 на суму 1680 000 грн., №3 від 19.08.2020 на суму 310 280,32 грн., №4 від 19.08.2020 на суму 258 720 грн. №5 від 19.08.2020 на суму 1 500 000 грн., №6 від 25.08.2020 на суму 258 720 грн.

Однак, ГУ ДФС у Волинській області зареєструвала податкову накладну за №1 від 18.09.2020 (а.с. 34 ) у реєстрації інших податкових накладних за №2, №3, №4, №5, №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено, що підтверджується рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних. (а.с . 36,38,40,42,44, 45-49).

Отже, судом встановлено, що податкові накладні за №2, №3, №4, №5, №6 на реєстрацію до податкового органу подані відповідачем в термін встановлений договором, однак не зареєстровані не з його вини.

Згідно п.п 5.2 договору визначено, що сторони не несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається не винуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.

Враховуючи вище викладені обставини та норми законодавства, правові підстави у задоволенні позовної вимоги ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» про стягнення пені в сумі 517 493,65 грн. з ПП «Іваничівський цукровий завод» за період з 01.11.2020 по 31.03.2021 відсутні, а тому в позові слід відмовити.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу адвоката покладаються на позивача

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1) В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

20.07.2021

Суддя В. М. Дем`як