ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 липня 2021 року Справа № 915/1041/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства «Шутко Андрій Юрійович» ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача: Благодатненська сільська рада Арбузинського району, село Благодатне, вул.. Ювілейна, буд. 16; ідентифікаційний код 04376668)

про: визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним рішення сільської ради № 11 від 22.12.2020, скасування державної реєстрації земельних ділянок та вилучення відомостей про земельні ділянки із Державного земельного кадастру, поновлення запису про земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2021 Фермерське господарство «Шутко Андрій Юрійович» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 06.07.2021 (вх. № 10433/21) (з додатками), в якій просить суд:

- визнати за Фермерським господарством «Шутко Андрій Юрійович» () право постійного користування земельною ділянкою площею 50.00 га, Державний акт на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 428 для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0016, площа 50.00 га, що розташована на території Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області;

- визнати недійсним Рішення Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності» № 11 від 22.12.2020 року;

- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок та вилучити відомості про земельні ділянки із Державного земельного кадастру:

:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0800:04:000:0200

та поновити запис про земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0016 площею 50,00 га., яка розташована на території Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області;

- судові витрати стягнути з Відповідача - Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області ().

Дослідивши вказану позовну заяву, суд дійшов висновку про повернення останньої позивачу, з огляду на таке.

Судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Статтею 173 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

З матеріалів позовної заяви б/н від 06.07.2021 (вх. № 10433/21) вбачається, що позивачем у даній позовній заяві об`єднано 4 (чотири) позовні вимоги немайнового характеру, а саме щодо:

- визнання за Фермерським господарством «Шутко Андрій Юрійович» права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0016;

- визнання недійсним рішення Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності» № 11 від 22.12.2020;

- скасування державної реєстрації земельних ділянок та вилучення відомостей про земельні ділянки із Державного земельного кадастру (стосовно 50 земельних ділянок);

- поновлення запису про земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0016.

За звернення до суду з вказаною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн, тобто фактично як за дві вимоги.

Водночас, як з обґрунтування обставин пред`явленого позову, так і з доданих до позовної заяви доказів, суд не вбачає зазначення позивачем як нормативного, так і фактичного (із посиланням на конкретні докази) обґрунтування підстав для об`єднання вищевказаних позовних вимог.

На переконання суду, третя та четверта позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації п`ятдесяти земельних ділянок та поновлення запису про іншу земельну ділянку можуть вважатися похідними від другої позовної вимоги щодо скасування рішення сільської ради. Разом із тим перша позовна вимога щодо визнання за фермерським господарством права постійного користування земельною ділянкою з відповідним кадастровим номером, не є ні основною, ні похідною відносно інших заявлених позивачем вимог, як і не є однорідною з ними. Виникнення ж позовних вимог з одних і тих же фактичних обставин, не може бути достатньою підставою для об`єднання позовних вимог.

Отже, заявлені позовні вимоги (перша по відношенню до другої - четвертої) не пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Суд зауважує, що об`єднанням позовів може забезпечуватися правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

При цьому сам факт наявності правовідносин в одному складі учасників, подібність фактичних обставин та документів, які мають бути доказами на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, та спільний спосіб захисту не свідчить про правомірність об`єднання позовних вимог у даній справі.

Таким чином, позивачем не доведено суду, що усі пред`явлені ним позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, що суперечить вимогам статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18 об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що об`єднання заявлених позивачем вимог у даній позовній заяві та одночасний їх розгляд перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що, в свою чергу, може призвести до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду для роз`єднання позовних вимог.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст. 174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174 (п. 2 ч. 5), 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Фермерського господарства «Шутко Андрій Юрійович» б/н від 06.07.2021 (вх. № 10433/21) та додані до неї документи повернути позивачу.

2. Надіслати позивачу Акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 08.07.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Додатки (лише на адресу позивача):

- позовна заява б/н від 06.07.2021 (вх. № 10433/21) з доданими до неї документами на 428 арк., у тому числі квитанція № 0.0..1 від 05.07.2021 та конверт;

- Акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 08.07.2021 на 1 арк.

Суддя О.Г. Смородінова