УХВАЛА

м. Київ

13.07.2021Справа № 910/8142/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Річковий шлях"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи:

від позивача Коханчук Г.В. (адвокат);

від відповідача Підлісний В.О. (адвокат).

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 21.05.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Річковий шлях" (відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 4 500 000,00 грн. (чотири мільйони п`ятсот тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором новації № 1/03/20 від 02.03.2020 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8142/21, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.06.2021 року.

01.06.2021 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" надійшла заява б/н від 01.06.2021 року "Про доповнення позовних вимог", в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 4 500 000,00 грн. (чотири мільйони п`ятсот тисяч гривень), а у разі відсутності таких коштів в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на судно "Готель Баккара", регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районі Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ, а також щодо продажу майнових прав на стоянкове судно "Готель Баккара", регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районні Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ, шляхом реєстрації права власності на судно на ТОВ "Тенасіті".

11.06.2021 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Вказана заява обгрунтована тим, що ТОВ «ФК «Кантієро» на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 30-КБ від 28.05.2021 року є власником майнових прав на судно "Готель Баккара", регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районі Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ, а також щодо продажу майнових прав на стоянкове судно "Готель Баккара", регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районні Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ, тому рішення у даній справі вплине на права та обов`язки товариства.

В підготовчому засіданні 24.06.2021 року судом оголошувалася перерва.

09.07.2021 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" надійшла заява б/н від 08.07.2021 року «Про залишення без розгляду заяви ТОВ «Тенасіті» від 01.06.2021 про доповнення позовних вимог», в якій товариство просить залишити без розгляду заяву ТОВ «Тенасіті» від 01.06.2021 про доповнення позовних вимог. Вказана заява мотивована тим, що в рамках даної справи слід розглядати питання щодо стягнення з ТОВ "Річковий шлях" коштів, а не звернення стягнення на майно.

Щодо заяви б/н від 08.07.2021 року «Про залишення без розгляду заяви ТОВ «Тенасіті» від 01.06.2021 про доповнення позовних вимог» Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Так, відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення заяви без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами Господарського процесуального кодексу України, який не містить обмежень в його реалізації, і не містить посилань, що таке питання можливо вирішити під певною умовою.

Отже, подання позивачем 09.07.2021 року заяви б/н від 08.07.2021 року «Про залишення без розгляду заяви ТОВ «Тенасіті» від 01.06.2021 про доповнення позовних вимог» є підставою для її задоволення та залишення заяви б/н від 01.06.2021 року «Про доповнення позовних вимог» Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" без розгляду.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, з положень ст. 50 Господарського процесуального кодексу України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є та обставина, що рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї із сторін. Така особа має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Тобто, норми інституту третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору покликані захистити права та охоронювані законом інтереси осіб, які не є учасниками спірних матеріальних правовідносин, але знаходяться із однією зі сторін процесу у таких відносинах і які можуть змінитись у результаті винесеного рішення.

Так, в обгрунтування підстав для залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог товариство посилається на те, що 13.05.2021 року відбувся аукціон з продажу Лоту № GL48019549, а саме: Пул активів, що складається з майнових прав на стоянкове судно «Готель Баккара», регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районі Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ та сервер System p570 8xPOWER6 з монтажно-інсталяційними роботами, інвентарний номер 51338, а саме : активи АТ «ВТБ Банк».

За результатами проведення аукціону сформовано протокол електронного аукціону № GFD001-UA-961 від 13.05.2021 року.

Переможцем аукціону визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро».

28.05.2021 року між АТ «ВТБ Банк» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Кантієро» (покупець) укладено договір № 30-КБ купівлі-продажу майнових прав щодо судна, які є відмінними від права власності, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1434, за яким продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо рухомого майна, а саме: судно «Готель Баккара», регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік.

У пункті 1.1. договору від 28.05.2021 року зазначено про те, що продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо рухомого майна: судно, тип та призначення судна: стоянкове, плавготель, назва «Готель Баккара»; регістровий номер: 2-305849; порт приписки: Київ; дата побудови: 2007 рік, згідно класифікаційного свідоцтва № 101-1-127-13, яке видане Регістром судноплавства України 12.03.2013 та дійсне до 12.03.2021 року (надалі - судно), право власності на яке виникло у продавця на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого являється АТ «ВТБ Банк») та ПАТ «Банк Форум», посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 грудня 2016 року за реєстровим № 13134, та було припинено на підставі Свідоцтва про право власності на судно від 17.07.2019 року серії АВ №001415, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Річковий Шлях» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41947119) та Свідоцтва про право плавання під державним прапором України від 17.07.2019 року серії CB №001915 виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Річковий Шлях» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41947119), з посиланням на договір купівлі-продажу судна від 02 травня 2018 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого являється АТ «ВТБ Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Річковий Шлях» (ідентифікаційний код юридичної особи: 41947119) посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстровано в реєстрі за № 286, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, а саме: 1) визнання права власності на судно; 2) визнання правочину щодо припинення права власності продавця недійсним; 3) припинення дії третіх осіб, яка порушує право власності; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення прав продавця; 5) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 6) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; 7) інші майнові права, які пов`язані із виникненням та припиненням права власності продавця на судно, зокрема, але не виключно: витребування судна з чужого незаконного володіння; 8) оскарження у судовому порядку недійсності правочину, за яким продавцем було припинено право власності на судно; 9) звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень, на підставі майнових прав, які передбачені законодавством та укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись органів нотаріату, Міністерства юстиції та його територіальних органів, суб`єктів державної реєстрації прав, державних реєстраторів; 10) набуття у власність судна, а також інші права, що випливають з майнових прав щодо нерухомого майна, в тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у зв`язку із встановленням обставин неправомірності припинення права власності продавця на нерухоме майно, або скасуванням рішень судів про недійсність правочинів, на підставі яких продавець набув право власності; 11) отримання грошових коштів/відшкодування вартості судна за наслідками недійсності/нікчемності правочинів; 12) інші права, що пов`язані або випливають із правочинів, на підставі яких виникло/існувало право власності продавця на судно; 13) пред`явлення позову про визнання права власності покупця, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, з подальшою реєстрацією права власності за покупцем (далі - майнові права).

Заявник стверджує, що ТОВ «ФК «Кантієро» є власником майнових прав на судно «Готель Баккара», регістровий № 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районі Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ.

При цьому, вказує, що в провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/4937/21 за позовом АТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кантієро») до ТОВ «Річковий Шлях», Державної служби морського та річкового транспорту України про скасування реєстраційного запису та свідоцтв з приводу судна «Готель Баккара», регістровий No 2-305849, дата побудови 2007 рік, судно (стоянкове) швартування на р. Дніпро у районі Північно-західної частини Венеціанського острову, м. Київ. Доказів на підтвердження вказаних обставин до заяви не додано.

Відповідно до статті 177 та пункту 1 частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. До нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з абзацом 3 частини 2 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Відповідно до частин 2, 3 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законодавство не містить чіткого і повного переліку майнових прав.

Згідно з частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 1 статті 424 Цивільного кодексу України передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Особливістю права вимоги як різновиду майнових прав є його подвійна правова природа: з одного боку, це суб`єктивне право кредитора, яке виникає у зобов`язанні між кредитором і боржником. Це право кредитора вимагати і отримати від боржника виконання обов`язку в межах основного зобов`язання; з іншого боку, це право, яке виступає предметом похідного (вторинного) зобов`язання (щодо переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора) або об`єктом, який передається новому кредитору, що, в свою чергу, супроводжується заміною сторін у зобов`язанні.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави вважати майновими: 1) речові права, в тому числі речові права на чуже майно; 2) майнові права інтелектуальної власності; 3) майнові корпоративні права; 4) зобов`язальні права (права вимоги майнового характеру); 5) інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Як встановлено судом, предметом купівлі-продажу за договором від 28.05.2021 року визначено майнові права щодо рухомого майна, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, зокрема, визнання права власності на судно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку під виглядом відчуження майнових прав щодо рухомого майна фактично має місце продаж права на звернення до суду з позовом або права на застосування способів захисту цивільних прав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 16 і статтями 387, 392 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 13.04.2021 року у справі № 910/11702/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставин, які б свідчили, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» щодо однієї із сторін судом не встановлено.

За обставин, суд дійшов висновку заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог задоволення не підлягає.

09.07.2021 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" надійшла заява від 09.07.2021 року про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь 9 408 000,00 грн. (дев`ять мільйонів чотириста вісім тисяч гривень).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява, приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ст. 46, 182 Господарського процесуального кодексу України, в підготовчому засіданні 13.07.2021 року прийнята судом до розгляду.

Керуючись ст. 46, 50, п. 5 ч. 1 ст. 226, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 08.07.2021 року «Про залишення без розгляду заяви ТОВ «Тенасіті» від 01.06.2021 про доповнення позовних вимог» Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" - задовольнити.

2. Заяву б/н від 01.06.2021 року «Про доповнення позовних вимог» Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" у справі № 910/8142/21 - залишити без розгляду.

3. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

4. Прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенасіті" від 09.07.2021 року про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвала набирає законної сили 13 липня 2021 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20 липня 2021 року.

Суддя О.В. Котков