Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/499/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції Карпатського округу,

до відповідача: Косівського районного підприємства "Райагроліс",

про стягнення шкоди в сумі 232 376 грн 17 к.

за участю:

від позивача: Голубчак Наталія Вікторівна - начальник відділу правового забезпечення, (витяг з ЄДР, посвідчення серія НОМЕР_1 від 03.06.2019)

від відповідача: представники не з`явилися

установив: Державна екологічна інспекція Карпатського округу (далі позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Косівського районного підприємства "Райагроліс" (далі відповідач) про стягнення шкоди в сумі 232 376,17 грн.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 31.05.2021 вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 22.06.2021.

Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на 29.06.2021.

Ухвалою від 29.06.2021 Господарський суд Івано-Франківської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.07.2021 о 10:00.

На адресу Господарського суду Івано-Франківської області 06 липня 2021 року надійшла заява від позивача про зменшення позовних вимог (вх.№10815/21 від 06.07.2021). У вказаній заяві позивач зазначає про часткову сплату відповідачем по справі суми заборгованості після звернення з позовом до суду, зокрема 1 124 грн 00к. , яку перераховано у фонд охорони навколишнього природного середовища Кутської селищної територіальної громади. Разом з тим, позивач просить суд вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету 16 грн 86 к.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

В спірному випадку заява про зменшення позовних вимог подана до суду після закритя підготовчого провадження.

Зокрема, ухвала про закриття підготовчого провадження постановлена судом 29.06.2021, а заява по зменшення позовних вимог подана до суду 06.07.2021.

Отже, заява про зменшення позовних вимог позивачем заявлено з порушенням строків її подання.

Статтею 207 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За наведеного, суд приходить до висновку про залишення заяви Державної екологічної інспекції Карпатського округу в частині зменшення розміру позовних вимог без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в розмірі 231 252 грн 17к. з підстав зазначених в позовній заяві та просить суд їх задовольнити. В частині стягнення 1 124 грн 00к. - не підтримує, мотивуючи їх сплатою відповідачем, яку перераховано у фонд охорони навколишнього природного середовища Кутської селищної територіальної громади.

Відповідач повноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про розгляд справи, повідомлений судом належним чином, про що свідчить відмітка на ухвалі суду від 29.06.2021 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.07.2021 о 10:00 год. Відзив та будь яких інших клопотань по справі не подав.

Судом вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Відповідна ухвала суду надсилалася рекомендованим листом на адресу відповідача, яка є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступні обставини.

Державною екологічною інспекцією Карпатського округу на підставі наказу від 28.10.20 №453 та направлення на перевірку від 28.10.20 №392, на підставі погодження Державної екологічної інспекції України №3.1/1383ПГ від 19.10.2020 з 29.10.2020 по 03.11.2020 здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання (Косівського районного підприємства "Райагроліс") вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За наслідками проведеної позапланової перевірки складено акт від 03.11.20 №373, який підписаний всіма особами (в тому числі представниками відповідача), що брали участь у перевірці, та у якому міститься відмітка про отримання примірника цього акта т.в.о директора Косівського РП "Райагроліс" ОСОБА_1 . В акті відсутні відомості про наявність зауважень будь-кого із посадових осіб відповідача з приводу інформації, зазначеної в акті, та встановлених обставин.

Згідно з актом позапланової перевірки від 03.11.2020 Державною екологічною інспекцією Карпатського округу на території Косівського РП "Райагроліс" виявлено 36 пнів зрубаних дерев без будь-яких тавр, з яких: 13 пнів - на території Яворівського лісництва та 23 пнів - на території Кобаківського лісництва.

За результатами виявлених правопорушень (по Яворівському та Кобаківському лісництвах) розраховано розмір, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 230 342 грн 03 к.

Так, згідно з розрахунком, проведеним державними інспекторами з ОНПС Карпатського округу Півторак М., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до Додатку №1 постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008, розмір шкоди внаслідок вищезазначеної незаконної рубки по місцю перевірки Яворівського лісництва підпорядкованого Косівському РП "Райагроліс", при натурному обстежені виявлено незаконну рубку на суму 127 613 грн 53к.

Зокрема:

- у кварталі 10 виділ 19 виявлено незаконну рубку 4 сироростучих дерев породи бук, з діаметром пнів: 43, 57, 60, 62 см ;

- у кварталі 11 виділ 56 площа - 3,0 га СРВ - 2019 виявлено незаконну рубку 7 сироростучих дерев породи ялина, з діаметром пнів : 45,35,34,29, 48, 53, 26 см; 2 (двох) сухостійких дерев породи ялина з діаметром пнів: 32, 36 см.

Згідно розрахунку проведеним державними інспекторами з ОНПС Карпатського округу Півторак М., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до Додатку №1 постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013, розмір шкоди внаслідок вищезазначеної незаконної рубки по місцю перевірки Кабаківського лісництва підпорядкованого Косівському РП "Райагроліс", при натурному обстежені виявлено незаконну рубку на суму 102 728 грн 50к.

Зокрема:

- у кварталі 16 виділ №7 виявлено незаконну рубку 1 (одного) дерева породи бук, з діаметром пня 46 см;

- у кварталі 16 виділ №26 виявлено незаконну рубку 2 (двох) дерев породи бук, з діаметром пня: 64, 41 см;

- у кварталі 16 виділ №19 виявлено незаконну рубку 7 (семи) сироростучих дерев породи граб, з діаметром пня 26, 22,18,30, 48, 29, 45 см; незаконну рубку 1 (одного) сухостійкого дерева породи ялина з діаметром пня 33см; незаконну рубку 1 (одного) сухостійкого дерева породи дуб з діаметром пня 75 см;

- у кварталі №17 виділ №12 виявлено незаконну рубку 3 (трьох) сироростучих дерев породи дуб з діаметром пня 48, 52, 70 см;

- у кварталі №17 виділ №17 виявлено незаконну рубку 8 (восьми) сироростучих дерев породи бук з діаметром пня 46, 41, 40, 64, 54, 50, 46, 44 см.

Листом №06-09/2974 від 05.11.2020 позивач направив відповідачу претензію №52/20 про сплату шкоди в розмірі 127 613 грн 53 к. та Листом №06-09/2976 від 05.11.2020 направив претензію №53/20 про відшкодування шкоди в розмірі 102 728 грн 50 к. Вказані претензії отримані відповідачем 17.11.2020 про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яка долучена до матеріалів справи.

Проте, станом на момент звернення з позовом до суду вказані вище претензії відповідачем не задоволенні та відповіді на них не надано.

Разом з тим, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу на підставі наказу від 16.11.2020 №484 та направлення на перевірку від 16.11.2020 №413 з метою перевірки п.1 припису Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 16.08.2019 №206 з 16.11.2020 по 18.11.2020 здійснено позаплановану перевірку Косівського районного підприємства "Райагроліс" щодо дотримання ним вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За наслідками проведеної позапланової перевірки складено акт від 18.11.2020 №388, який підписаний всіма особами (в тому числі представниками відповідача), що брали участь у перевірці, та у якому міститься відмітка про отримання примірника цього акта в.о директора Косівського РП "Райагроліс" Пліхтяк Ю.М. В акті відсутні відомості про наявність зауважень будь-кого із посадових осіб відповідача з приводу інформації, зазначеної в акті, та встановлених обставин.

Згідно з актом позапланової перевірки від 18.11.2020 Державною екологічною інспекцією Карпатського округу на території Косівського РП "Райагроліс" виявлено 2 пні незаконно зрубаних дерев без будь-яких тавр та 4 пошкоджених до ступеня неприпинення росту дерева, з яких 4 на території Рожинського лісництва та 2 - Пістинського лісництва.

За результатами виявлених правопорушень на вказаних вище території розраховано розмір, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 2034 грн 14к.

Так, згідно з розрахунком, проведеним державними інспекторами з ОНПС Карпатського округу Півторак М., Николайчук О., відповідно до Додатку №1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008, розмір шкоди внаслідок вищезазначеної незаконної рубки по місцю перевірки Пістинського лісництва підпорядкованого Косівському РП "Райагроліс", при натурному обстежені виявлено незаконну рубку на суму 910 грн 14к.

Зокрема:

- у кварталі 1 виділ 3 пл.0,9 га. РР-2019 виявлено пошкодження до ступеня неприпинення росту 1 (одного) сироростучого дерева породи граб д діаметром пня 22 см;

Згідно з розрахунком, проведеним державними інспекторами з ОНПС Карпатського округу Півторак М., Николайчук О., відповідно до Додатку №1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013, розмір шкоди внаслідок вищезазначеної незаконної рубки по місцю перевірки Рожинського лісництва підпорядкованого Косівському РП "Райагроліс", при натурному обстежені виявлено незаконну рубку на суму 1124 грн 00к.

Зокрема:

- у кварталі №13 виділ №6, 40, 38 пл.6,7 га. ВСР-2018 виявлено пошкодження до ступення неприпинення росту 2 (двох) сироростучих дерев породи бук лісовий з діаметром пнів 22, 20см;

- у кварталі №11 виділ №62, 64 пл.6,9 га. ВСР-2018 виявлено незаконну рубку 1 (одного) сухостійкого дерева породи ялина з діаметром пня 22 см;

- у кварталі №11 виділ №15,16,17 площа - 9,1 га. ВСР-2018 виявлено пошкодження до ступення неприпинення росту 1 (одного) сироростучого дерева породи бук лісовий з діаметром пня 21 см.

Листом №06-09/3195 від 19.11.2020 позивач направив відповідачу претензію №56/20 про сплату шкоди в розмірі 910 грн 14 к. та Листом №06-09/3196 від 19.11.2020 направив претензію №57/20 про відшкодування шкоди в розмірі 1124 грн 00 к. Вказані претензії отримані відповідачем 28.11.2020 про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яка долучена до матеріалів справи.

Проте, станом на момент звернення з позовом до суду вказані вище претензії теж відповідачем не задоволенні та відповіді на них не надано.

Наведені вище обставини по справі слугували для звернення позивача до суду.

Таким чином, предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового та природоохоронного законодавства, у розмірі 232 376 грн 17к.

З урахуванням наведеного, суд враховує при вирішенні спору наступні правові норми.

Згідно статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до статей 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Отже, ст.1166 ЦК України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювана шкоди.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст.1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Як зазначалося вище, обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів (частина друга статті 19 ЛК України).

Положеннями статті 63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ст. 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом пункту 5 частини другої статті 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно з ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В спірному випадку відповідач відсутність вини не довів.

За результатами здійсненої оцінки наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач є лісокористувачем на спірних кварталах та виділах у якому було здійснено незаконну вирубку.

Відтак, допустивши незаконну рубку лісу, відповідач порушив вимоги пункту 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, оскільки не виконав свого обов`язку здійснювати охорону лісів від незаконних рубок. На виконання положень ст.ст. 74 ГПК України та ч.2 ст.1166 ЦК України відповідач не надав жодних доказів відсутності його вини та вчинення ним дій, спрямованих на збереження та охорону лісів, з метою недопущення самовільної рубки лісу. Причинний зв`язок між вчиненим порушенням та заподіяною шкодою полягає у тому, що внаслідок бездіяльності відповідача було заподіяно шкоду лісовим ресурсам.

Оскільки, як встановлено судом, відповідач як лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території та допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України, позивачем правомірно нараховано завданої шкоди.

Відповідно до вимог ч.б ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). Вказані вище Акт позапланової перевірки відповідача по справі, зокрема №373 від 03.11.2020 та №388 від 18.11.2020 підписано всіма працівниками відповідача без зауважень. Жодних пояснень, зауважень або заперечень щодо дій державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища під час проведення позапланових перевірок та щодо інформації, викладених в актах перевірки, зокрема щодо кількості, діаметрів, стану незаконно зрубаних дерев, розрахунку розміру шкоди відповідачем не зазначено, дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб під час проведення позапланового заходу відповідачем не оскаржувалися в установленому законом порядку.

Крім того, судом встановлено, що відповідач в ході провадження у справі сплатив частину суми заборгованості в розмірі 1 124 грн 00к., яку перераховано у фонд охорони навколишнього природного середовища Кутської селищної територіальної громади. Про вказаний факт підтвердив позивач в судовому засіданні. Таким чином, в цій частині відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За наведеного, предмет спору в частині стягнення 1124 грн 00к. - відсутній, а тому провадження у справі в цій частині слід закрити.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

З наведеного слідує, що непогашеною залишилась шкода в сумі 231 252 грн 17к.

Станом на день винесення судом рішення, відповідач доказів погашення шкоди на суму 231 252 грн 17к. не надав.

За наведеного вище, розмір шкоди в сумі 231 252 грн 17к. є обгрунтованим та такою, що підлягає задоволенню.

Статтями 73,74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд констатує обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача шкоди відповідно до ст.1166 ЦК України.

Отже, позов в частині стягнення шкоди в сумі 231 252 грн 17к. підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат по справі, то суд зазначає наступне.

Згідно приписів ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 350 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до заявленої позивачем суми заборгованості, при поданні позовної заяви до суду, сплаті підлягав судовий збір в сумі 3485 грн 64 к., який і був сплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №314 від 20.05.2021, яке долучене до матеріалів справи.

В розділі 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року (із змінами та доповненнями) зазначено, що статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В спірному випадку судом закрито провадження у справі в частині стягнення шкоди в сумі 1124 грн 00к.

Таким чином, з урахуванням процентного співвідношення із сплаченим позивачем судового збору, судовий збір, який підлягає поверненню складає 16 грн 86 к.

В заяві вх.№10815/21 від 06.07.2021 позивач заявив клопотання про повернення йому судового збору в розмірі 16 грн 86 к.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення позивачу з Державного бюджету судового збору в розмірі 16 грн 86 к.

Щодо решти судового збору, зокрема в розмірі 3468 грн 78 к., то суд, з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України, а також результату розгляду справи, приходить до висновку про відшкодування його позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 1, 16, 17, 1, 63, 64, 86, 105,107 Лісового кодексу України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 13, 73, 74, 86, 123, 129, 130, 231, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України

в и р і ш и в :

позов Державної екологічна інспекція Карпатського округу до Косівського районного підприємства "Райагроліс" про стягнення шкоди в сумі 232 376 грн 17 к. - задовольнити частково.

Стягнути з Косівського районного підприємства "Райагроліс" ( вул. Незалежності, 48 Б, с. Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область,78607, код 13658480) 128 523 грн 67 к. (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять три гривні шістдесят сім копійки) шкоди, яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища Косівської міської територіальної громади (р/р UA0009644, отримувач: ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Косів/24062100, , банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат.).

Стягнути з Косівського районного підприємства "Райагроліс" ( вул. Незалежності, 48 Б, с. Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область,78607, код 13658480) 102 728 грн 50 к. (сто дві гривні сімсот двадцять вісім гривень п`ятдесят копійки) шкоди, яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища Кутської селищної територіальної громади (р/р UA0009646, отримувач: ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Кути/24062100, , банк отримувача: Казначейство України(ел.адм.подат.).

Стягнути з Косівського районного підприємства "Райагроліс" ( вул. Незалежності, 48 Б, с. Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область,78607, код 13658480) на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу (вул. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 42702233, р/р: UA0095363 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 3468 грн 78 к. (три тисячі чотириста шістдесят вісім гривень сімдесят вісім копійки) - судового збору.

В частині стягнення 1 124 грн 00к. (одна тисяча сто двадцять чотири) - провадження у справі закрити.

Повернути Державній екологічній інспекції Карпатського округу (вул. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 42702233, р/р: НОМЕР_2 в ДКСУ) з Державного бюджету судовий збір в розмірі 16 грн 86к. (шістнадцять гривень вісімдесят шість копійки), сплачений згідно платіжного доручення №314 від 20.05.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.07.2021

Суддя О. М. Фанда