ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
15.07.2021р. Справа № 905/213/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Вовк М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор»
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Папуша Сергія Олеговича,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Маріупольської міської ради Донецької області,
про: встановлення сервітуту,
за участю уповноважених представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився
02.02.2021 року Комунальне комерційне підприємство «Маріупольавтодор» (далі - ККП «Маріупольавтодор», позивач) через підсистему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Папуш Сергія Олеговича (далі - ФОП Папуш С.О., відповідач) про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку тротуару по вулиці Набережній у м. Маріуполі, яка відноситься до господарського відання позивача, на користь земельної ділянки по вулиці Таганрозькій, 1 ФОП Папуш С.О. для в`їзду/виїзду автомобілів на наступних умовах: строк дії сервітуту безстроково; площа, на яку поширюється земельний сервітут: 0,05 га, з яких 0,03 га - площа ділянки тротуару довжиною 13,3 м та шириною 2,2 м, а 0,02 га площа для маневрування автомобілів, які в`їзжають /виїзжають на вул. Набережну, плата за встановлення та користування сервітутом в розмір 200% від суми земельного податку за частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту з внесенням щомісяця до 1-го числа рівними частками. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 у задоволенні позовних вимог Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор» до Фізичної особи-підприємця Папуша Сергія Олеговича про встановлення сервітуту відмовлено.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу судом не здійснювався.

05.07.2021 шляхом направлення поштового відправлення, від представника відповідача надійшла заява про стягнення судових витрат з позивача в розмірі 17800грн. та долучення доказів судових витрат, понесених стороною відповідача (у порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно приписів ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.07.2021 у межах встановленого законом строку призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі та ухвалення додаткового рішення на 15.07.2021 року о 15:45 год.

09.07.2021 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, за змістом яких останній просив суд долучити до матеріалів справи: копію листа №26.6.3/24643 від 24.06.2021 та витяг КПП «Маріупольавтодор». Позиції щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі та ухвалення додаткового рішення означений документ не містить.

Представник позивача у судове засідання 15.07.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на юридичну адресу підприємства ухвали суду від 08.07.2021, яка вручена 13.07.2021, згідно відомостей відстеження поштового відправлення №307, які містяться на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта».

Представник відповідача у судове засідання 15.07.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення на юридичну адресу фізичної особи-підприємця ухвали суду від 08.07.2021, яка вручена 15.07.2021, згідно відомостей відстеження поштового відправлення №315, які містяться на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у судове засідання 15.07.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на юридичну адресу фізичної особи-підприємця ухвали суду від 08.07.2021, яка вручена 13.07.2021, згідно відомостей відстеження поштового відправлення №293, які містяться на офіційному вебсайті АТ «Укрпошта».

Приймаючи до уваги, що розгляд питання про доцільність ухвалення додаткового рішення здійснюється судом з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду питання за матеріалами наявними в справі, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Ухвалення рішення судом відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.220 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення у справі додаткового рішення з метою розподілення суми витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства у відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 124 ГПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести з зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно п.8 ч. 3 ст. 166 вказаного Кодексу відзив повинен містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як передбачено в ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За умовами ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд зауважує, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України, суд в резолютивній частині рішення у разі такої необхідності вказує про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Таким чином, практична реалізація принципу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється тільки у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Зважаючи на положення частини восьмої статті 129 ГПК України, Верховний Суд у своїх судових рішеннях дотримується позиції, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції до прийняття постанови у справі (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17, від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 у справі № 461/606/18).

Суд зазначає, що відповідач не подав відповідної заяви та доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у строк, визначений ГПК України.

В описовій частині відзиву на позовну заяву відповідачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс або очікує понести в розмірі 20000,00грн, з яких витрати на професійну правничу допомогу 20000,00грн; всього (попередньо) 20000,00грн.

Як вбачається зі змісту рішення суду від 01.07.2021 у справі №905/213/21, у рішенні суд вирішив питання розподілу судових витрат, зазначивши, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України внаслідок відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Разом з тим, оскільки відповідач не надав суду ані заяви про відшкодування суми кінцевого розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, ані заяви у порядку ст. 221 ГПК України щодо вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог з наданням доказів в строк, що обумовлений приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, ані доказів понесення ним таких витрат до прийняття рішення у справі, у рішенні суду від 01.07.2021 у справі № 905/213/21 не вирішувалось питання про розподіл зазначених судових витрат.

Під час судового засідання розгляду справи по суті 01.07.2021, в якому приймала участь в режимі відеоконференції представник відповідача Ботман О.О., вказаним адвокатом до закінчення судових дебатів усно також не була зроблена відповідна заява про надання до суду доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідно до приписів ч.8 ст.129 ГПК України, що підтверджується відеозаписом судового засідання від 01.07.2021, який досліджено судом.

Окремо суд зазначає, що під час проведення судового засідання в режимі відеоконференції 01.07.2021 відеоконференцзв`язок переривався, внаслідок чого суд неодноразово пропонував представнику заново висловити свої заперечення, клопотання та доповнення.

Відповідно до частин 5, 11 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву; учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку, а отже саме представник відповідача несе ризики технічної несправності під час участі у відеоконференції поза межами приміщення суду.

Після ухвалення судом рішення по справі, а саме, 05.07.2021 від представника відповідача надійшла заява про стягнення судових витрат з позивача в розмірі 17800грн та долучення доказів судових витрат, понесених стороною відповідача (у порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

У тексті заяви про стягнення судових витрат з позивача відсутнє посилання про факт звернення відповідача з заявою у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

За таких обставин, оскільки представником відповідача у встановлений процесуальним законом час - до закінчення судових дебатів - не було заявлено про те, що докази понесення ним витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у суду відсутні підстави для прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат в розмірі 17800,00грн. з позивача.

Аналогічного висновку щодо наявності підстав для відмови у прийнятті додаткового рішення шляхом винесення відповідної ухвали дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у ухвалі від 24.07.2018 у справі № 918/560/16.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення у справі.

Згідно п.5 ст.244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі №905/213/21 щодо стягнення з Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор» на користь Фізичної особи-підприємця Папуша Сергія Олеговича судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17800,00грн.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її повний текст складено та підписано 15.07.2021.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М. Устимова

Суддя А.М. Устимова