ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р. Справа № 922/1961/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс Інтра", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат", с. Котляри, Харківський р.-н, Харківська обл.
про стягнення 296853,92 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс Інтра", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат", с. Котляри, Харківський р.-н, Харківська обл. (далі за текстом - відповідач) 296853,92 грн, з яких:

280000,00 грн. основного боргу;

16853,92 грн. пені.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача 4452,82 грн судового збору та 3750,00 грн витрат на правову допомогу.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № 1404/2018 від 27.12.2018 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за поставлений позивачем товар.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2021 відкрито провадження у справі № 922/1961/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вищевказаної ухвали.

Копії зазначеної ухвали сторони отримали, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення, згідно з якими направлялась поштова кореспонденція (а. с. 37-38).

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2021.

Разом з тим, відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 13568 від 09.06.2021), в якому просить суд провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором поставки № 1404/2018 від 27.12.2018 у розмірі 80000,00 грн закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В подальшому, відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 15932 від 08.07.2021), в якому просить суд провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором поставки № 1404/2018 від 27.12.2018 у розмірі 50000,00 грн. закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Також відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 15933 від 08.07.2021), в якому просить суд провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором поставки № 1404/2018 від 27.12.2018 у розмірі 130000,00 грн. закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 27.12.2018 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки № 1404/2018 (далі за текстом договір; а. с. 9-12), за змістом якого в порядку та на умовах, визначених сторонами в договорі, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця вакуумні багатошарові плівки та пакети (надалі товар), за цінами, погодженими сторонами у комерційних пропозиціях, а покупець зобов`язується приймати вказаний товар та своєчасно оплачувати його вартість. Комерційні пропозиції складаються та погоджуються сторонами 1 числа кожного місяця у національній валюті України (грн).

Ціна товару погоджується сторонами в комерційних пропозиціях, що є невід`ємними частинами договору. Ціна товару вказується в національній валюті з урахуванням ПДВ та включає вартість упаковки, маркування. Витрати з переддрукової підготовки кліше та/або комплекти циліндрів сплачується покупцем окремо.

Загальна вартість договору є розрахунковою і визначається як сума всього фактично поставленого на підставі цього договору товару, згідно підписаних видаткових накладних на товар (п. п. 1.1, 5.1-5.2 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору покупець зобов`язаний оплачувати товар, поставлений постачальником з відстроченням платежу 30 календарних днів від дати поставки кожної партії товару.

За змістом п. 6.3.1 договору у випадку порушення строків оплати товару згідно з п. 5.4 даного договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за отриманий товар за кожен день прострочення такої оплати.

При цьому покупець не звільняється від обов`язків по сплаті вартості фактично отриманого товару.

Згідно з п. п. 9.2-9.3 договору останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Якщо жодна із сторін не побажає розірвати даний договір не менше, ніж за 30 календарних днів до дати закінчення терміну його дії, договір продовжує діяти на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач протягом липня-серпня 2020 року поставив відповідачу товар за видатковими накладними № РН-0048913 від 16.07.2020 (а. с. 15), № РН-0049023 від 06.08.2020 (а. с. 17), № РН-0049107 від 18.08.2020 (а. с. 19) на загальну суму 342343,56 грн.

Як зазначає позивач, з метою погашення відповідачем заборгованості за договором поставки № 1404/2018 від 27.12.2018, він звернувся до Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" з претензією щодо сплати заборгованості № 1454 від 14.09.2020 (а. с. 22-23), однак, вимоги, викладені у зазначеній претензії, відповідачем повністю не були виконані, а існуюча заборгованість сплачена лише частково.

Згідно з актом звірки взаєморозрахунків станом 05.04.2021 сторонами зафіксовано, що станом на дату складання цього акту відповідач має перед позивачем заборгованість в сумі 280000 грн.

Обставини щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 280000,00 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі. Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач нарахував до стягнення з відповідача 16853,92 грн пені за прострочення оплати товару за кожною з видаткових накладних за шестимісячний термін прострочення (як того вимагає п. 6 ст. 232 ГК України).

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідач в процесі її розгляду платіжними дорученнями № 21820 від 28.05.2021, № 22159 від 18.06.2021, № 22366 від 02.07.2021 та № 22397 від 06.07.2021 сплатив на користь позивача існуючий борг в загальній сумі 280000 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як свідчать матеріали справи, станом на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі відповідач мав перед позивачем заборгованість по договору поставки № 1404/2018 від 27.12.2018 в сумі 280000 грн.

Однак, як вже зазначалося, зазначена заборгованість була повністю сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, а саме, платіжними дорученнями № 21820 від 28.05.2021, № 22159 від 18.06.2021, № 22366 від 02.07.2021 та № 22397 від 06.07.2021 було сплачено 280000,00 грн.

Вказані обставини свідчать про відсутність між сторонами предмета спору щодо стягнення суми боргу в зазначеному розмірі, та є підставами для закриття провадження у справі в даній частині позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 233 ГПК України.

Щодо вимоги про стягнення пені, суд зазначає.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з тим, п. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже зазначалось, відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати поставленої продукції.

Пунктом 6.3.1 договору передбачено: у випадку порушення строків оплати товару згідно з п. 5.4 даного договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за отриманий товар за кожен день прострочення такої оплати.

Зазначене надає право позивачу на нарахування відповідачу пені за весь час прострочення в розмірі визначеному умовами договору, проте, з урахуванням обмежень щодо розміру та строку нарахування, передбачених Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та п. 6 ст. 232 ГК України.

Як свідчить розрахунок розміру позовних вимог (а. с. 6-8) позивачем здійснено нарахування пені за шестимісячний термін прострочення оплати товару за кожною з видаткових накладних, за якими постачався товар.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд констатує його часткову арифметичну невірність.

За таких обставин, позов в зазначеній частині підлягає задоволенню частково, а саме, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня в сумі 16824,37 грн. В решті позову про стягнення пені слід відмовити в зв`язку з безпідставністю її нарахування до стягнення.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку із необхідністю зверненням до суду з позовом у даній справі, позивач з метою надання юридичного захисту уклав відповідний договір від 29.04.20201 з адвокатським об`єднанням "П.Р.С. і Компанія".

Зокрема, відповідно до умов зазначеного договору, позивач, як клієнт, доручає надаючи відповідні повноваження, а "П.Р.С. і Компанія", назване в тексті договору як Об`єднання, погоджується надавати через адвокатів адвокатського об`єднання, яким видано відповідний ордер, наступні види правничої (правової) допомоги на замовлення клієнта, а саме, представництво інтересів клієнта перед ПрАТ "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" з питань повернення заборгованості за поставлений товар, а також в судах всіх інстанцій з питань стягнення заборгованості, в тому числі в Господарському суді Харківської області.

Згідно з п. 3.2. договору, сторони домовились, що гонорар об`єднання за підготовку позовної заяви до ПрАТ "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" до господарського суду Харківської області становить 3750 грн.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що клієнт оплачує гонорар на поточний рахунок об`єднання протягом п`яти днів з дня отримання відповідного рахунку фактури.

Сторони на виконання умов договору складено звіт від 13.03.2021 про надання правової допомоги по договору від 29.04.2021, відповідно до якого Клієнт замовив, а Об`єднанням надано правову допомогу у відповідності до у мов Договору про надання правової допомоги № б/н від 29.04.2021 року (далі по тексту - Договір) в межах представництва інтересів Замовника з питань захисту порушених прав і інтересів Замовника при стягненні заборгованості за договором поставки № 1404/2018 від 27 грудня 2018 року, укладеного між Клієнтом та ПрАТ "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" в Господарському су ді Харківської області, а саме:

1. аналіз договору поставки №1404/2018 від 27.12.2018 року, видаткових накладних, акту звіряння та інших первинних документів, які свідчать про наявність заборгованості на загальну суму 1875 грн.;

2. підготовка та складання позовної заяви та розрахунку пені на суму 1250 грн.;

3. формування пакету документів та його відправлення Відповідачу та до Господарського суду Дніпропетровської області на суму 1250 грн.;

4. підготовка заяви про зменшення позовних вимог, участь в судовому засіданні 25.03.2021 та 21.04.2021 на суму 1875 грн.;

Суд констатує, що виходячи з вартості послуг вказаних в кожному пункті звіту загальна сума послуг вказаних в звіті (3750 грн.) розрахована арифметично невірно.

Разом з тим, розглянувши зазначений договір та звіт, суд констатує, що вказані в звіті послуги щодо формування пакету документів та його відправлення Відповідачу та до Господарського суду Дніпропетровської області на суму 1250 грн. (п. 3) а також підготовка заяви про зменшення позовних вимог, участь в судовому засіданні 25.03.2021 та 21.04.2021 на суму 1875 грн. (п. 4) не могли бути надані в рамках договору б/н від 29.04.2021, оскільки по-перше, розгляд даної справи не пов`язаний з необхідністю направлення адвокатським об`єднанням пакету документів до господарського суду Дніпропетровської області, і по-друге, в межах даної справи адвокатське об`єднання не підготовляло заяви про зменшення позовних вимог та не приймало участь в судових засіданнях 25.03.2021 та 21.04.2021.

За таких обставин, в суду відсутні підстави для врахування зазначених витрат (п. 3-4 звіту) як таких, що понесені в зв`язку з розглядом даної справи.

Разом з тим, оскільки зазначені в п. 1-2 звіту послуги є такими, що пов`язані з розглядом даної справи, їх вартість є співрозмірною щодо ступеня складності спору та витраченого адвокатом названого адвокатського об`єднання часу на надання правової допомоги, суд приходить до висновку про необхідність розподілу витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги виходячи саме з загальної вартості послуг, зазначеній в п. 1-2 звіту, тобто в сумі 3125 грн.

Крім того, як свідчать матеріали справи, позивачем за звернення до господарського суду з позовом у даній справі сплачено судовий збір в сумі 4452,82 грн.

Згідно з п. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням того, що судом закрито провадження в частині позову про стягнення 280000,00 грн. основного боргу, в даному випадку, сума судового збору в розмірі 2182,82 грн. може бути повернута позивачу з бюджету відповідною ухвалою суду у випадку надходження від останнього відповідного клопотання.

Разом з тим, згідно з ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3119,52 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2266,02 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат" (адреса: 62490, Харківська обл., Харківський р.-н, с. Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизайн Інжінірінг Інтерпрайс ІНТРА" (адреса: 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 5, кв. 8; ):

16824,37 грн. пені;

3119,52 грн. витрат на професійну правничу допомогу;

2266,02 грн. судового збору.

В частині позову про стягнення 280000,00 грн основного боргу провадження у справі закрити.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак