УХВАЛА

м. Київ

17.06.2021Справа № 910/21098/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/21098/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія"

про стягнення 3 343 295,65 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 17.06.2021,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/21098/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (далі - позивач, Фонд) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" (відповідач - відповідач, Товариство) про стягнення 3 343 295,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 (суддя Босий В. П.) позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" в дохід державного бюджету України (рахунок UA0018538, ГУК Сум. обл/Охтирська МТГ/22080100, банк отримувача - Казначейство України, код отримувача 37970404, код класифікації доходів бюджету 22080100) заборгованість у розмірі 3 136 046,42 грн. та пеню у розмірі 207 249,23 грн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях судовий збір у розмірі 50 149,43 грн.

28.05.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" надійшла заява про розстрочення виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" про розстрочення виконання рішення повернуто заявнику без розгляду.

08.06.2021 до суду надійшла заява Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" про розстрочення виконання рішення.

У зв`язку з відпусткою судді Босого В. П. за результатами повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату, заяву було передано для розгляду судді Джарти В. В.

Ухвалою суду від 10.06.2021 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/21098/20 був призначений на 17.06.2021.

Представники сторін не направили своїх представників для участі в судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

17.06.2021 до суду від позивача шляхом скерування на електронну адресу суду надійшли заперечення проти задоволення заяви.

Розглянувши заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду у даній справі відповідач вказує на те, що Товариство провадить свою діяльність з виробництва електричної енергії, з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, та з постачання теплової енергії, яку регулює НКРЕКП, а також надає послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води в межах території міста Охтирка Сумської області. Місце провадження ліцензійної діяльності - Охтирська ТЕЦ (вулиця Снайпера, 13, міста Охтирка, Сумської області, 42700).

Товариство є підприємством, основним видом діяльності якого, згідно виданої НКРЕКП ліцензії №2664 від 29.10.2015, є виробництво та постачання, транспортування теплової енергії для надання населенню та іншим споживачам послуг з опалення та гарячого водопостачання в місті Охтирка, Сумської області, а також для вироблення теплової енергії для потреб установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів.

Виробництво електричної та теплової енергії на орендованих потужностях Охтирської ТЕЦ носить сезонний характер, де починаючи з травня 2021 року підприємство зупинило, до початку нового опалювального сезону 2021/2022 років виробництво, в результаті чого прибутку у період травень-жовтень 2021 року підприємство не отримуватиме.

Доказом роботи підприємства лише в опалювальний період є розпорядження міського голови міста Охтирка від 21.09.2020 № 146- ОД «Про включення системи опалення» та від 08.10.2020 за № 171 - ОД «Про початок опалювального періоду 2020-2021 років та розпорядження від 08.04.2021 за № 101-ОД «Про закінчення опалювального періоду 2020-2021 років у місті Охтирка», в межах періоду якого підприємство отримує кошти/відбуваються надходження та може сплачувати всі, без виключення платежі.

Як було вже вказано вище, у міжопалювальний період, а саме з травня по листопад 2021 року підприємство надходжень не має, а тому це є виключними обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення та роблять його неможливим.

ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» не є кінцевим споживачем природного газу, а є підприємством, яке використовує отриманий природний газ для виробництва та забезпечення безперебійного постачання теплової енергії споживачам, не займається будь-якою іншою діяльністю, а здійснення оплати поставленого природного газу та послуг з його розподілу значною мірою залежить від розрахунків споживачів з постачальником за спожиту теплову енергію.

Так, Товариство вказує, що згідно інформації про проведення розрахунків за послуги теплопостачання борг станом на 30.04.2021 становить 27 133,4 тис. грн, у тому числі населення - 21 586,9 тис. грн, бюджетні установи - 4035,0 тис. грн, інші споживачі -1 511,5 тис. грн.

Також заявник зазначає, що зростання тарифів на теплову енергію (що підтверджене доданими до заяви рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21.12.2020 №172) призводить до зменшення рівня оплати.

При цьому, вказуємо на те, що за квітень 2021 року Товариству необхідно сплатити заробітну плату у розмірі 1863,34 тис. грн, суму ПДФО та військового збору у розмірі - 342,67 тис. грн суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 402,50 тис. грн; податок на додану вартість у розмірі 270,64 тис. грн.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд відзначає, що в даному випадку відповідач просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі на один рік, проте жодним чином не обґрунтовує запропонований термін відстрочення та не надає жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок такого відстрочення рішення суду у даній справі буде виконане.

Згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відзначає, що долучені відповідачем до заяви докази не можуть підтверджувати обставини реальності виконання рішення суду у даній справі протягом строку, на який Товариство просить розстрочити його виконання.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/21098/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокенергія" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 910/21098/20 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 17.06.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 16.07.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ