Справа № 911/3211/19
Окрема думка головуючого судді Мачульського Г.М.
Колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Уркевича В.Ю., винесено ухвалу від 13.07.2021 про відмову у задоволенні заяви про самовідвід судді Мачульського Г.М. від 12.07.2021 у справі № 911/3211/19.
Мною при винесенні зазначеної ухвали було висловлено окрему думку виходячи із наступного.
Пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
При підготовці справи до судового розгляду було з`ясовано, що одним із учасників даної справи - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, є Приватне акціонерне товариство "Обухівське".
У зв`язку з тим, що при розгляді іншої справи № 911/2650/17 за участі Публічного акціонерного товариства "Обухівське" було ініційовано низку кримінальних проваджень, у тому числі і пов`язаних із розглядом касаційної скарги, у зв`язку із чим у наведеній справі № 911/2650/17 мені заявлялися відводи та мною заявлялися самовідводи від розгляду касаційної скарги у справі № 911/2650/17, виходячи із того, що у мене відсутня інформація щодо подальшого руху вказаних кримінальних проваджень і про їх долю, враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, з метою уникнення будь-яких сумнівів у моїй неупередженості, керуючись пунктом 5 частини 1 статті 35, частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, мною заявлено самовідвід у справі № 911/3211/19.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини з метою встановлення того, чи може суд вважатися "незалежним" в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно, між іншим, звернути увагу на існування гарантій від стороннього впливу та на той факт, чи сповідує він принципи незалежності (див. рішення у справі "Фіндлі проти Великобританії" від 25.02.1997 р., п. 73). Що стосується неупередженості, її існування, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися суб`єктивно, тобто на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у справі, та об`єктивно, тобто встановлення того, чи пропонує суддя достатньо гарантій, щоб відкинути всі легітимні підстави сумніватися у його упередженості (див.,між іншим, "Булут проти Австрії", рішення від 22.02.1996 р., Reports 1996-І, стор. 356, п.31; "Томанн проти Швейцарії", рішення від 10.06.1996 р., Reports 1996-ІІІ, стор. 815, п.31).
Отже, необхідним є встановлення того, чи пропонує суддя достатньо гарантій, щоб відкинути всі легітимні підстави сумніватися у його упередженості.
Вважаю, що оскільки у мене та у розпорядженні колегії відсутня інформація щодо подальшого руху вказаних кримінальних проваджень і про їх долю, враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, немає достатньо гарантій, щоб відкинути всі легітимні підстави сумніватися у моїй неупередженості.
За вказаних обставин оскільки існують вказані сумніви щодо моєї неупередженості у розгляді справи, які на даний час не усунуті, враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, існують правові підстави для усунення мене від розгляду справи № 911/3211/19, у зв`язку із чим заявлений мною самовідвід підлягає задоволенню, але оскільки колегією суддів у задоволенні моєї заяви по самовідвід було відмовлено, висловлюю окрему думку.
Суддя Г.М. Мачульський