ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" липня 2021 р. Cправа №902/720/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", м.Херсон

до ОСОБА_1 , м.Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича корпорація "Сівер", с.Зарванці Вінницького району Вінницької області

про солідарне стягнення 450581,68 грн заборгованості згідно кредитних договорів, забезпечених договорами поруки

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької області 12.07.2021 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича корпорація "Сівер" 450581 грн 68 коп. заборгованості, що виникла за Кредитним Договором №011/64695/467192 від 12.10.2018, Кредитним Договором №011/64695/532276 від 15.03.2019 та Кредитним Договором №011/64695/00550384 від 24.04.2019 в розмірі 450581 грн 68 коп.

Дослідивши вказану позовну заяву судом встановлено її невідповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 Високий Суд вказав, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

За приписами ч.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту також - ГПК України) позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Статтею 173 названого Кодексу визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

При цьому варто зазначити, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №911/414/18, постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/18, від 02.12.2020 у справі №908/420/20.

Як встановлено судом, підставами виникнення спірних правовідносин сторін у даній справі є три окремі кредитні договори, кожен із яких (незважаючи на однаковий суб`єктний склад) породжує різні взаємні права та обов`язки, що обумовлено відмінністю в умовах договорів (суми позики, розміру відсотків за користування кредитними коштами, а також строків їх повернення).

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19. Так, об`єднана палата дійшла висновку, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

З викладеного слідує, що в позовній заяві Акціонерним Товариством "Райффайзен Банк" порушено правило об`єднання позовних вимог, оскільки зазначені вище вимоги в супереч ч.1 ст.173 ГПК України не зв`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Суд також вважає, що їх сумісний розгляд утруднить вирішення спору.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Таким чином, позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" №114-43/3-172821 від 17.06.2021 і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що відповідно ч.8 ст.174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.173, п.2 ч.5 ст.174, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" №114-43/3-172821 від 17.06.2021 і додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

2. Копію позовної заяви №114-43/3-172821 від 17.06.2021 долучити до справи № 902/720/21.

3. Згідно з ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвалу надіслати відповідачам; позивачу (разом з позовною заявою та додатками до неї) - рекомендованим листом.

6. Ухвала суду від 19.07.2021 у справі №902/720/21 підписана суддею і набрала законної сили 19.07.2021.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (пр.Ушакова, буд.53, м.Херсон, 73003) - з повідомленням;

3 - відповідачу 1 (пров.1-й Топольського, буд. 46, м.Вінниця, 21037);

4 - відповідачу 2 (вул.Зарічна, буд.12, с.Зарванці, Вінницький район, Вінницька обл., 23223)