номер провадження справи 5/54/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 Справа № 908/785/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Мелітопольгаз (72318, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, буд. 47-А)

про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 01.08.2018 у розмірі 14 325 137,36 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Роєнко Є.В., довіреність №1-2513 від 09.12.2020 р.

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Укртрансгаз № 1001ВИХ-21-2262 від 19.03.2021 р. (вх. №835/08-07/21 від 24.03.2021 р.) до Приватного акціонерного товариства Мелітопольгаз про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу № від 01.08.2018 р. у розмірі 14 325 137,36 грн.

24.03.2021 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/785/21 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 25.03.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/785/21 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 5/54/21, підготовче засідання призначено на 26.04.2021 р. о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою від 26.04.2021 р. в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Мелітопольгаз від 13.04.2021 р. за вих. №633 про зупинення провадження у справі №908/785/21 відмовлено. Розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 12.05.2021 р. на 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 12.05.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 03.06.2021 р. о 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.06.2021 р. оголошено перерву з розгляду справи по суті до 05.07.2021 р. о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 05.07.2021 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 05.07.2021 р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Акорд та в режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги пояснивши, що між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - Оператор) та Публічним акціонерним товариством «Мелітопольгаз» (в подальшому перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Мелітопольгаз», далі - Замовник») укладено договір транспортування природного газу № від 01.08.2018 р., згідно з яким Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість таких Послуг (п. 2.1 Договору). У відповідача в період з липня 2019 р. по грудень 2019 р. виникли добові небаланси внаслідок безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи у відповідні періоди природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи. На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.9 Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу відповідні рахунки на оплату добових небалансів на суму 11 978 247,68 грн. Також, позивачем направлено через інформаційну платформу відповідачу Акти наданих послуг на вказану суму. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати вказаних рахунків на оплату за добові небаланси за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 р. на загальну суму 11 978 247,68 грн. та у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань з оплати добових небалансів позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 1 182 190,73 грн., 3% річних від в розмірі 416 338,35 грн. та інфляційні втрати в розмірі 748 360,60 грн. На підставі викладеного, посилаючись на п. п. 2.5, 4.1, 9.3, 13.1, 13.5 договору, п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, ст. ст. 526, 530, 536, 612, 625 Цивільного кодексу України, абз.1 ч. 1 ст. 193, ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позовну заяву від 13.04.2021 р. за вих. №632, в якому зазначено, що між позивачем та відповідачем укладено договір транспортування природного газу № № від 01.08.2018 р., виходячи з умов якого позивач надає відповідачу послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач сплачує позивачу вартість таких послуг встановленому у цьому договорі. Перелік зазначених в договорі послуг є вичерпним і вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів не передбачає. Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду. При укладанні договору між позивачем та відповідачем за весь період дії договору не підписано жодного додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування). Тож за відсутності вказаних документів договір є таким, що не відбувся, а отже не породжує для сторін будь-яких прав та обов`язків. За таких обставин вважає, що в силу вимог ч. 8 ст. 181 ГК договір є неукладеним, оскільки сторонами неузгоджено такої істотної умови, як предмет договору. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Також позивач підтримав доводи, викладені у письмовій відповіді на відзив від 23.04.2021 р. за вих. №1001ВИХ-21-3231, пояснивши, що вимоги Кодексу ГТС є обов`язковими для відповідача згідно з п.2.6. договору, а отже саме відповідач зобов`язаний оплатити щодобові негативні небаланси за спірний період. Щодо посилань відповідача на те, що договір транспортування природного газу № № від 01.08.2018 р. є неукладеним, позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.11.2019 р. у справі №908/2241/19 визнано факт укладення зазначеного договору. З урахуванням вказаного, просить суд позов задовольнити.

Також в матеріалах справи містяться письмові додаткові пояснення відповідача від 05.07.2021 р. за вих. №1059 (з електронним цифровим підписом), в яких зазначено, що приписи Кодексу ГТС свідчать, що факт надання послуг балансування кожному окремому замовнику послуг транспортування повинен підтверджуватися алокацією, яка була здійснена саме оператором газотранспортної системи, тобто позивачем. Разом з тим, у наданих позивачем односторонніх актах послуг балансування обсягів природного газу, рахунках на оплату, розрахунках вартості послуг балансування і т.д. - відсутня будь-яка інформація щодо здійснення позивачем алокації природного газу. Отже, позивач не надав належного та допустимого доказу, що ним було здійснено алокацію з метою визначення за небалансу відповідача за липень-грудень 2019 р., а отже обставина надання позивачем відповідачу послуг балансування є недоведеною. Також позивачем не доведено, що він надав відповідачеві послуги балансування у відповідності до правил балансування, встановлених розділами XIII та XIV Кодексу ГТС, та з урахуванням принципів визначених ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу». Основою для нарахування вартості послуг балансування є базова ціна газу, яка, визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС. Разом з тим надані позивачем докази не підтверджують факт понесення ним витрат на закупівлю природного газу, а також витрат на його транспортування і зберігання. Не надано позивачем і розрахунок базової ціни природного газу, яку він застосовував при наданні послуг балансування відповідачу, а отже позивачем не доведено, що він обрахував розмір плати за послуги балансування обсягів природного газу, начебто надані відповідачу, виходячи із своїх обґрунтованих та реальних витрат, пов`язаних із здійсненним балансування. Крім того, враховуючи, що односторонні акти послуг балансування обсягів природного газу складаються позивачем без участі відповідача (тобто відповідач жодним чином не підтвердив факт здійснення господарської операції з надання йому послуг балансування позивачем), зазначені односторонні акти не можуть бути підтвердженням обставини надання позивачем послуг балансування відповідачу. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначених судових засідань, не скористався своїм правом взяти участь у судових засіданнях, наявність в матеріалах справи письмового відзиву на позовну заяву та додаткових письмових пояснень відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством Укртрансгаз (далі - Оператор) та Публічним акціонерним товариством Мелітопольгаз (далі - Замовник) укладено договір транспортування природного газу № від 01.08.2018 р., керуючись Законом України Про ринок природного газу та Кодексом газотранспортної системи (Кодекс), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2493 (Кодекс ГТС).

Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг (п. 2.1 Договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщенні на веб-сайті Оператора та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання з відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (п. 2.2 Договору).

Замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; вчинення дій з врегулювання добового небалансу (п. 9 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі (п. 2.5 Договору).

Згідно з п. 2.8 Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання нього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Сторони дійшли згоди, що в разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1 Договору).

У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2 Договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту (п. 9.3 Договору).

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби) (п. 11.4 Договору).

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Доводи відповідача про те, що у договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 р. сторонами неузгоджено такої істотної умови, як предмет договору та в силу вимог ч. 8 ст. 181 ГК цей договір є неукладеним, судом до уваги не приймається, оскільки факт визнання укладеним зазначеного договору вже встановлений у рішенні Господарського суду Запорізької області від 25.11.2019 р. у справі № 908/2241/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2020 р., яким позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» до ПрАТ «Мелітопольгаз» про стягнення заборгованості за добовий небаланс в період березень - червень 2019 р. відповідно до умов договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 р. задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ «Мелітопольгаз» на користь АТ«Укртрансгаз» заборгованості в сумі 5 690 029,63 грн., пені в сумі 390 508,74 грн., 3 % річних в сумі 33 531,52 грн. та судового збору в сумі 91 711,05 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, договір транспортування природного газу № № від 01.08.2018 р. є чинним та відповідачем не надано належних та допустимих доказів його розірвання або визнання в судовому порядку неукладеним.

Розділом 1 Кодексу ГТС встановлено, що небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

Алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу.

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п. З глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби) (п. 11.4 Договору).

На підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць (п. 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Пунктом 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом.

Отже, законодавством на замовника послуг транспортування покладено безумовний обов`язок збалансовувати свої портфоліо балансування, зокрема, шляхом вчинення дій із врегулювання небалансів.

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс (ч. 2 п. 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс (ч. 2 п. 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Відповідно до абз. 2 п. 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи.

Отже, у випадку наявності у Оператора газорозподільної системи щодобових негативних небалансів, до нього застосовується плата за добовий небаланс та у нього виникає цивільний обов`язок з оплати таких щодобових небалансів.

Позивач, як оператор газотранспортної системи, здійснивши балансуючі дії з дотриманням принципів вчинення таких дій на недискримінаційній основі з урахуванням обов`язків оператора ГТС щодо економічної та ефективної експлуатації газотранспортної системи, визначених п. 4 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за липень - грудень 2019 року (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, які додаються разом з реєстрами) виявив наявність у відповідача небалансу як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця, застосувавши методику розрахунку, визначену пунктом 7, глави 6, розділу XIV Кодексу ГТС, визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за липень 2019 р. виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 12572,00 тис.куб.м. (130 120 кВт х год)* на загальну вартість 77 989,72 грн.; за серпень 2019 р. виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 23996,00 тис.куб.м. (248 359 кВт х год)* на загальну вартість 176 389,63 грн.; за вересень 2019 р.о виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 57330,64 тис.куб.м. (614 177 кВт х год)* на загальну вартість 317 433,47 грн.; за жовтень 2019 р. виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 165914,44 тис.куб.м. (1 717 214 кВт х год)* на загальну вартість 891 382,36 грн.; за листопад 2019 р. виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 623321,41 тис.куб.м. (6 451 377 кВт х год)* на загальну вартість 4 348 508,77 грн.; за грудень 2019 р. виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 799451,66 тис.куб.м. (8 274 325 кВт х год)* на загальну вартість 6 166 543,73 грн.

Як пояснив позивач, вказані добові небаланси відповідача виникали внаслідок безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи у відповідні періоди природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи (відбір газу на власні виробничо-технічні витрати Відповідача), що підтверджується Довідками 1, 3 як обґрунтовані зведені розрахунки таких витрат.

Взаємовідносини між сторонами щодо визначення обсягу добового споживання газу відбувались відповідно до п. 2.8. договору при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором через інформацій платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

За змістом п. 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору.

Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Відповідно відповідачем були надані оформлене(і) належним чином повідомлення на створення облікового запису(ів) користувача(ів) та відповідна(і) довіреність(і) на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС.

Згідно з ч. 3 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи. З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи) вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Отже, після укладення договору вчинені ПрАТ «Мелітопольгаз» дії свідчать про схвалення й прийняття до виконання вказаного правочину, що узгоджується з ст. 638 ЦК України.

Разом з цим, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 580 від 22.04.2019 р. були внесені зміни до Типового договору транспортування природного газу.

На виконання вимог Постанови, позивач і відповідач, як суб`єкти ринку природного газу, Додатковою угодою № 4 від 29.04.2019 р. до Договору, внесли зміни в Договір, в тому числі п.2.3. Договору виклали в наступній редакції: « 2.3. Обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби).»

Відповідно до пункту 2 глави Т розділу IX Кодексу ГТС, потужність на добу наперед -потужність визначеного обсягу, доступна строком на одну газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувається розподіл потужності.

Доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору та номінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи (п.1 глави 7 розділу IX Кодексу ГТС).

Зважаючи на те, що АТ «Укртрансгаз» здійснював відповідачу розподіл потужності на період на добу наперед, були відсутні будь-які об`єктивні підстави для оформлення та підписання сторонами додатків до Договору.

На виконання п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та у відповідності до п. 2.9 Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу: рахунок № 07-2019- від 31.07.2019 р. на оплату за добові небаланси за липень 2019 р. на загальну вартість 77 989,72 грн., строк оплати цього рахунку з врахуванням строків, передбачених п.п. 4.1,9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, до 21.08.2019 р.; рахунок № 08-2019- від 31.08.2019 р. на оплату за добові небаланси за серпень 2019 р. на загальну вартість 176 389,63 грн., строк оплати цього рахунку з врахуванням строків, передбачених п.п. 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, до 22.09.2019 р.; рахунок № 09-2019- від 30.09.2019 р. на оплату за добові небаланси за вересень 2019 р. на загальну вартість 317 433,47 грн., строк оплати цього рахунку з врахуванням строків, передбачених п.п. 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, до 21.10.2019 р.; рахунок № 10-2019- від 31.10.2019 р. на оплату за добові небаланси за жовтень 2019 р. на загальну вартість 891 382,36 грн., строк оплати цього рахунку з врахуванням строків, передбачених п.п. 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, до 21.11.2019 р.; рахунок № 11-2019- від 30.11.2019 р. на оплату за добові небаланси за листопад 2019 р. на загальну вартість 4 348 508,77 грн., строк оплати цього рахунку з врахуванням строків, передбачених п.п. 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, до 20.12.2019 р.; рахунок № 12-2019- від 31.12.2019 р. на оплату за добові небаланси за грудень 2019 р. на загальну вартість 6 166 543,73 грн., строк оплати цього рахунку з врахуванням строків, передбачених п.п. 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, до 20.01.2020 р.

Отже, у відповідача виникли зобов`язання, передбачені п.п. 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, вимоги якого є обов`язковими для відповідача згідно з п. 2.6 договору, а саме Відповідач зобов`язаний оплатити зазначені вище рахунки на оплату за добові небаланси за липень - грудень 2019 р. на загальну вартість 11 978 247,68 грн.

Також, позивачем направлено через інформаційну платформу відповідачу Акти наданих послуг (врегулювання щодобових небалансів) № 07-2019- від 31.07.2019р., № 08-2019- від 31.08.2019 р., № 09-2019- від 30.09.2019 р., № 10-2019- від 31.10.2019 р., № 11-2019- від 30.11.2019 р., № 12-2019- від 31.12.2019 р., що підтверджується реєстрами щодо відправлених файлів з Інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз».

Факт виникнення у відповідача добових негативних небалансів у період з липня 2019р. по грудень 2019 р. підтверджується тим, що відповідач для власних виробничо-технологічних витрат відібрав з газотранспортної системи на точці виходу природний газ в зазначених вище обсягах, однак, такі обсяги природного газу ним не подавались на точці входу до газотранспортної системи.

Обсяги добових небалансів за спірний період підтверджується Довідками «Про добові небаланси ПрАТ «Мелітопольгаз», що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи» та Реєстрами файлів завантаження до Інформаційної платформи ПрАТ «Мелітопольгаз», які містяться в матеріалах справи.

Отже, відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати вказаних рахунків на оплату за добові небаланси за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 р. на загальну суму 11 978 247,68 грн., чим порушив умови п.п. 2.5, 4.1, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Відповідач зазначив, що при укладанні договору між позивачем та відповідачем за весь період дії договору не підписано жодного додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування).

Однак, як пояснив позивач, укладаючи договір сторони не ставили в залежність виконання умов договору від підписаних додатку 1 (розподіл потужності) та додатку 2 (розподіл потужності з обмеженнями), оскільки вказані додатки не стосуються визначення вартості щодобових небалансів та порядку розрахунку за них, що є предметом позовних вимог у цій справі, а є виключно конкретизацією умов договору в цій частині послуг визначених договором.

Суд зазначає, що не підписання вказаних додатків не позбавило відповідача можливості фактичного використання природного газу, що підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 р.

Посилання відповідача на те, що односторонні акти послуг балансування обсягів природного газу складаються позивачем без участі відповідача, а отже односторонні акти не можуть бути підтвердженням обставини надання позивачем послуг балансування відповідачу, спростовуються положеннями п. 11.4 Договору, в якому сторонами погоджено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів сплати вказаних вище рахунків на загальну суму 11 978 247,68 грн. й під час розгляду цієї справи, а отже суд приходить до висновку, що заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 11 978 247,68 грн. за несплату за добові небаланси в період з липня - грудень 2019 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 3% річних за загальний період з 01.07.2019р. по 25.02.2021 р. в розмірі 416 338,35 грн. та інфляційні втрати за загальний період з вересня 2019 р. по січень 2021 р. в розмірі 748 360,60 грн.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наданих позивачем за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство встановив, що розрахунки здійснені по кожному акту окремо. Розрахунок інфляційних втрат в сумі 748 360,60 грн. є вірними, відповідає вимогам чинного законодавства та сума 748 360,60 грн. підлягає стягненню з відповідача. Щодо суми 3% річних, то відповідно до розрахунку суду 3% річних за загальний період з 01.07.2019р. по 25.02.2021 р. становить суму в розмірі 415 381,53 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати, позивачем заявлено до стягнення пені в сумі 1 182 190,73 грн. за загальний період з 01.07.2019 р. по 25.02.2021 р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 13.1 договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Пунктом 13.5 Договору встановлено, що в разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом перевірено розрахунок пені, наданий позивачем за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та відповідно до розрахунку суду за загальний період з 01.07.2019 р. по 25.02.2021 р. розмір пені становить 1 178 942,22 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Мелітопольгаз (72318, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, буд. 47-А; ) на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ) заборгованість за договором транспортування природного газу № від 01.08.2018 р. за добовий небаланс в період липень грудень 2019 р. в сумі 11 978 247 (одинадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят вісім тисяч двісті сорок сім) грн. 68 коп., пеню в сумі 1 178 942 (один мільйон сто сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок дві) грн. 22 коп., інфляційні втрати в сумі 748 360 (сімсот сорок вісім тисяч триста шістдесят) грн. 60 коп., 3% річних в сумі 415 381 (чотириста п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят одна) грн. 53 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 214 813 (двісті чотирнадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 98 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 15.07.2021 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.