Зустрічний позов поданий про визнання недійсним Патенту на Винахід та зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі- Мінекономіки України) внести зміни до Державного реєстру патентів на винаходи шляхом внесення до нього відомостей щодо визнання Патенту недійсним. Зустрічний позов обґрунтований невідповідністю Винаходу таким умовам патентоздатності, як «новизна» та «винахідницький рівень».
Рішенням господарського суду Київської області від 16.04.2019 у справі № 911/2551/17, що залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Зокрема, у вказаному рішенні судом встановлено, що ТОВ «Органосін Лтд» було самостійно замовлено проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, на вирішення якої винесено наступне питання: «Чи використовується у лікарському засобі «ПРОТЕКОН ФАСТ®» (реєстраційні посвідчення № UA/15396/01/01 та № UA/15397/01/01, рішення про державну реєстрацію затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2016 № 837) кожна ознака незалежного пункту формули винаходу за патентом України № 100373 «Лікарський засіб у формі таблетки з протизапальною, аналгетичною та хондропротекторною дією», або ознака, еквівалентна їй?».

За результатами проведення зазначеної експертизи судовим експертом Петренком С.А. складено висновок експерта за результатами судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовлений для використання в господарському судочинстві від 17.09.2018 № 16-01, згідно з яким у лікарському засобі «ПРОТЕКОН ФАСТ®» (реєстраційні посвідчення № UA/15396/01/01 та № /15397/01/01, рішення про державну реєстрацію затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2016 № 837) не використано кожну ознаку незалежного пункту формули винаходу за патентом України № 100373 «Лікарський засіб у формі таблетки з протизапальною, аналгетичною та хондропротекторною дією», або ознаку, еквівалентну їй.

Судові рішення у справі № 911/2551/17 набрали законної сили.

Суди попередніх інстанцій у розгляді справи № 910/19256/16 вказали, що у даному випадку, враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що предмет та підстави позову у даній справі та у справі 911/2551/17 різні, беручи до уваги обсяг доказів, наданих сторонами у даній справі, відповідно рішення суду не може ґрунтуватися виключно на обставинах, встановлених судом під час розгляду справи № 911/2551/17 та висновках, здійснених судом під час винесення рішення суду від 16.04.2019 у справі № 911/2551/17.

З посиланням на те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду, а також те, що преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи, суд касаційної інстанції у постанові від 15.07.2021 зі справи погодився із зазначеним висновком судів попередніх інстанцій.

Проте, вважаю зазначений висновок помилковим та таким, що не узгоджується з приписами частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на таке.

Так, направляючи справу № 910/19256/16 на новий розгляд, Верховний Суд зазначав, зокрема, про те, що згідно з рішенням у справі № 911/2551/17, у ЛЗ «ПРОТЕКОН ФАСТ®» не використано кожну ознаку незалежного пункту формули Винаходу за Патентом або ознаку, еквівалентну їй, а також що позивачем у згаданій справі (ТОВ «Мові Хелс») не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав інтелектуальної власності компанії Мові Хелс ГмбХ (від імені якої він діє), за захистом яких цей позивач звернувся до суду.

Згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У судових рішеннях зі справи № 911/2551/17 встановлено не лише недоведеність позовних вимог у згаданій справі, а й факт невикористання у ЛЗ «ПРОТЕКОН ФАСТ®» кожної ознаки незалежного пункту формули Винаходу за Патентом або ознаки, еквівалентної тій, що має значення і для даної справи № 910/19256/16.

Водночас судові рішення у справі № 911/2551/17 набрали законної сили, не були переглянуті у касаційному порядку та відтак набули статусу остаточних.

Поряд з тим, як відзначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 (далі - ЄСПЛ) у справі «Христов проти України» (заява № 24465/14), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули цієї Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, одним з основоположних аспектів якого є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхні рішення, що набрали законної сили, не може ставитися під сумнів (див. також справу «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Також згідно з практикою ЄСПЛ одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення у справах «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99; «Україна-Тюмень» проти України», заява № 22603/02).

Отже, обставини, встановлені в остаточному судовому рішенні, не можуть бути заперечені, спростовані чи переглянуті в іншій справі, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини (якщо законом не встановлено інше).

При цьому, сама по собі ідентичність/неідентичність предмета і підстав позову у справах при правозастосуванні приписів статті 75 ГПК України не має правового значення, так як має значення виключно встановлення певного юридичного факту судом у справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Позивач не може «надолужувати» недоведеність ним окремих обставини у справі та ставити під сумнів встановлений в іншому судовому рішенні факт невикористання у ЛЗ «ПРОТЕКОН ФАСТ®» кожної ознаки незалежного пункту формули Винаходу за Патентом або ознаки, еквівалентної тій, звертаючись з іншим позовом (позовами) та надаючи нові (інші) докази.

Зазначене суперечить принципам остаточності судового рішення, юридичної визначеності та принципу правової певності.

Стосовно доводу Верховного Суду, який викладений у постанові від 15.07.2021 зі справи, відповідно до якого Суд вказав про вагомий аргумент Мові Хелс ГмбХ, відображений у відзиві на касаційну скаргу щодо наявності постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 у справі № 910/13160/20, яка набрала законної сили, відповідно до якої державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» зобов`язано внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи шляхом опублікування в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей про внесення змін до формули Винаходу за патентом України «Лікарський засіб у формі таблетки з протизапальною, аналгетичною та хондропротекторною дією» згідно з описом винаходу із зазначенням кількості тальку у співвідношенні компонентів лікарського засобу як 0,73-3,0 мас. %, у зв`язку з чим винахід позивача та продукт відповідача повністю співпадають, вважаю за необхідне зазначити таке.

Провадження у справі № 910/19256/16 було порушене у 2016 році, відповідно обставини щодо співпадіння (неспівпадіння) винаходу позивача та продукту відповідача повинні досліджуватися станом на момент виникнення спірних правовідносин та стосовно патенту України № 100373 у тій його редакції, яка була чинною у відповідний період часу. Більше того, сама по собі наявність судового рішення не дає підстав стверджувати, що такі зміни до формули Винаходу за патентом України «Лікарський засіб у формі таблетки з протизапальною, аналгетичною та хондропротекторною дією» фактично були внесені у визначений законодавством спосіб.

Крім того, на мою думку, у відповідних висновках в контексті правового значення судового рішення про внесення змін до формули Винаходу не враховано приписи статті 31 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

З огляду на викладене вважаю, що існували підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суддя Верховного Суду І. Колос