ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.07.2021м. Дніпро№ 904/6499/20 (904/6412/21)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Соловйова А.Є., розглянувши заяву: ОСОБА_1 смт.Донець, Харківська область

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЩЕВСЬКИЙ ЗАВОД РОСЛИННИХ ОЛІЙ"

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЩЕВСЬКИЙ ЗАВОД РОСЛИННИХ ОЛІЙ" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 125 000,00 грн, та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 15.12.2020 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЩЕВСЬКИЙ ЗАВОД РОСЛИННИХ ОЛІЙ" (49000, м. Дніпро, вул. Ударників, буд.27, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/6499/20, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали заяви №904/6499/20(904/6412/20) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу судом встановлено наявність підстав для відмови у його видачі.

Так, нормами ч.1 ст.148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, до заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу не додано договору та розрахунку заборгованості, в зв`язку з чим суд не має можливості встановити суму заборгованості з виплати з заробітної плати, суму премії за результатами роботи, суму виплат за невикористану щорічну та додаткові відпустки. Крім того, заявлення грошових вимог щодо стягнення моральної компенсації за затримку погашення боргу в розмірі 50 000,00 грн не передбачено нормами Господарського процесуального кодексу в наказному провадженні.

Згідно з п.3 ч.1. ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Також судом встановлено, що вимоги заявника обґрунтовані порушенням відповідачем трудового законодавства.

Так, 28.04.2017 ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЩЕВСЬКИЙ ЗАВОД РОСЛИННИХ ОЛІЙ" (надалі - Боржник) на посаду фахівця відділу закупівлі. 31 жовтня 2017 року переведена на посаду фахівця з логістики. 04 травня 2020 року була звільнена з посади фахівця з логістики.

Починаючи з 01 грудня 2019 року Боржник не виплачував заявнику заробітну плату, посилаючись на відсутність грошових коштів.

Сума заборгованості з заробітної плати (у тому числі премії за результатами роботи, виплату не використаної щорічної та додаткової відпустки) складає 125 000,00 грн.

Також, Заявником заявлена матеріальна шкода у розмірі 50 000,00 грн.

З викладеного вбачається, що заборгованість боржника виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство (15.12.2020), а отже, вимоги, з яким заявник звернувся до суду є конкурсними.

Відповідно до п.14 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, і що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку та черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду (ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). За результатами розгляду зазначених заяв суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Відповідно до ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на І загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

З урахуванням наведеного, кредитори з конкурсними вимогами зобов`язані звернутися до суду, що здійснює розгляд справи про банкрутство боржника, із заявою про визнання грошових вимог (в інакшому випадку порушується принцип контролю за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню не в позовному провадженні, а підлягає вирішенню у межах справи про банкрутство згідно з ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки пред`явлення конкурсними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише в порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Згідно з п.1 ч.4. ст.152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою №904/6499/20(904/6412/21) ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЩЕВСЬКИЙ ЗАВОД РОСЛИННИХ ОЛІЙ" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 125 000,00 грн, та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн

Керуючись ст. ст.148, 152,175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. п.14 ст. 39, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою №904/6499/20(904/6412/21) ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСИЩЕВСЬКИЙ ЗАВОД РОСЛИННИХ ОЛІЙ" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 125 000,00 грн, та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.07.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Є. Соловйова