РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2021Справа № 910/7613/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" (07403, м. Бровари, вул. Підприємницька, буд. 9)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" (04123, м. Київ, вул. Осиповського, буд. 9)

про стягнення заборгованості у розмірі 162 893,72 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Основа" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" про стягнення заборгованості у розмірі 162 893, 72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 35/02 від 03.12.2018, а саме в частині своєчасної та повної оплати за виконані роботи, що підтверджується актом № 1 за грудень 2018, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 132 958,27 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім того, позивач в порядку ст. 625 ЦК України нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 9 485,58 грн та інфляційні втрати у розмірі 20 449,87 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.05.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/7613/21 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №060 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 24.05.2021, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

03 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСНОВА» (надалі- субпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подолжилбуд» (надалі- генпідрядник, відповідач) укладено договір № 35/02 (далі - договір.)

Відповідно до п. 1.1 договору генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується на свій ризик власними або залученими силами і засобами у відповідності до затвердженої робочої документації, діючих будівельних норм і правил та в обумовлений договором строк на об`єкті виконати роботи з влаштування паль 300 мм. на об`єкті: «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому масиві Осокорки, 10 мікрорайон, ділянки 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва» (надалі - «об`єкт»), а генпідрядник зобов`язується надати субпідряднику дозвільну документацію на початок будівельних Робіт, доступ до будівельного майданчику, Будівельний майданчик, Проектну документацію, Робочу документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва та прийняте належне виконання Робіт та повністю сплатити субпідряднику вартість робіт, виконаних субпідрядником.

Згідно п 1.2. договору склад та обсяги робіт, які субпідрядник зобов`язаний виконати, визначені додатками, які є невід`ємною частиною договору.

У відповідності до п. 3.1. договору сторонами погоджено, що загальна вартість робіт, передбачених цим договором складає 432 958,27 грн., у т.ч. ПДВ (20%) - 72 159,71 грн. Також, сторони погодили, що при відсутності фінансування у Генпідрядника Субпідрядник має право на подовження термінів виконання робіт.

Пунктом 3.3. договору визначено, що до початку робіт генпідрядник перераховує субпідряднику авансовий платіж у розмірі 240 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20%.

Згідно із п. 3.6. договору генпідрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня одержання Акта виконаних робіт і довідки форми № КБ-3 зобов`язаний направити субпідряднику підписані документи або мотивовану відмову від приймання робіт, але не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного за звітним. Якщо генпідрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів не підписав зазначений Акт і довідку, або не надав мотивовану відмову, такий Акт вважається підписаним генпідрядником.

Пунктом 3.7. договору встановлено, що оплата за виконані роботи проводиться генпідрядником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання Акта виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт з утриманням частини авансового платежу, отриманого субпідрядником згідно п. 3.3. цього договору, пропорційно вартості виконаних робіт за звітний період.

У відповідності до п. 3.8. договору остаточний розрахунок за виконані субпідрядником роботи по цьому договору, проводиться генпідрядником не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після підписання генпідрядником останніх Актів виконаних робіт та довідки форми КБ-3.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та усіх додатків і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.4. договору).

На виконання умов договору позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 432 958,27 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 72 159,71 грн, про що свідчить Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року від 12 грудня 2018 року, Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року та підсумкова відомість ресурсів.

Згідно платіжного доручення №6320 від 03 грудня 2018 року відповідач здійснив часткову оплату виконаних позивачем робіт у розмірі 300 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією вих. №84 від 09.02.2021, у якій просив останнього сплатити існуючу заборгованість за договором № 35/02 від 03.12.2018 у розмірі 132 958,27 грн протягом 7 календарних днів з дня отримання вказаної претензії.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №323 вбачається, що відповідачем було отримано вищевказану претензію 11.02.2021, проте, залишено без відповіді та задоволення, що стало наслідком звернення позивача з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як встановлено ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного між сторонами договору позивачем були виконані роботи з влаштування паль на об`єкті: «Будівництво загальноосвітньої школи з басейном на житловому масиві Осокорки, 10 мікрорайон, ділянки 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва», про що свідчить Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року від 12.12.2018 року, Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року від 12.12.2018 року та підсумкова відомість ресурсів на загальну суму 432 958,27 грн.

Судом встановлено, що будь-яких зауважень щодо виконаних позивачем робіт від відповідача не надходило, вищевказані документи були підписані уповноваженим представником відповідача без заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, остаточний розрахунок за виконані позивачем роботи по цьому договору, проводиться відповідачем не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після підписання Актів виконаних робіт та довідки форми КБ-3.

З наявного у матеріалах справи платіжного доручення №6320 від 03 грудня 2018 року вбачається, що відповідач здійснив оплату виконаних за договором робіт частково на суму 300 000,00 грн, інша частина боргу, станом на момент розгляду спору, залишена без оплати.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги зазначене та враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язання щодо повної оплати виконаних позивачем робіт та не спростовано заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та строк оплати є таким, що настав, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 132 958,27 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договорами позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 9 485,85 грн та інфляційні втрати у розмірі 20 449,87 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо оплати виконаних робіт за договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих з 20.12.2018 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що їх сума є меншою, ніж заявлено позивачем, а тому за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення сумою 3% річних є 9 474,64 грн, інфляційних втрат - 18 182,74 грн, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеній частині позову.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подолжилбуд" (04123, м. Київ, вул. Осиповського, буд. 9, ідентифікаційний код 38981171) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" (07403, м. Бровари, вул. Підприємницька, буд. 9, ідентифікаційний код 13669489) основний борг у розмірі 132 958 грн 27 коп., 3% річних у розмірі 9 474 грн 64 коп., інфляційні втрати у розмірі 18 182 грн 74 коп. та судовий збір у розмірі 2 409 грн 24 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.07.2021

Суддя Л. Г. Пукшин