ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Справа№ 910/16843/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 24.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021

у справі №910/16843/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 218 787,68 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Лізингова компанія «Укртранслізинг» (далі - ПрАТ «ЛК «Укртранслізинг», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення 218 787,68 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час здійснення перевезення порожніх вагонів залізничним транспортом у липні-вересні 2019 року порушено взяті на себе зобов`язання та доставлено вагони позивача з простроченням строків поставки, внаслідок чого останнім нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції.

Короткий зміст заперечень проти позову

У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на ст. 134 Статуту залізниць України, просив застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин, оскільки станом на дату подання позовної заяви про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу сплив шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом. Також відповідач зазначив, що акти загальної форми не складалися по жодному із зазначених у позові вагонів, та відповідно відсутній факт прострочення залізницею терміну доставки вагонів. За твердженнями відповідача, свої зобов`язання щодо доставки вагонів під час їх перевезення, передбачених умовами договору, АТ «Укралізниця» виконало у повному обсязі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що незважаючи на обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з АТ «Українська залізниця» штрафу у розмірі 218 787,68 грн за несвоєчасну доставку вантажу, у позові слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, про застосування наслідків пропуску якої заявлено відповідачем.

Судом першої інстанції встановлено, що періодом видачі вагонів за накладними є з 11.08.2019 по 28.09.2019, та строк позовної давності закінчився з 09.05.2020 по 27.05.2020 відповідно. Разом з тим, позивач звернувся до суду з цим позовом 29.10.2020, тобто з пропуском строку позовної давності.

Суд першої інстанції дійшов висновків про те, що право на звернення з позовом до залізниці у позивача виникає упродовж 6 місяців після спливу 45-денного строку, передбаченого для пред`явлення претензій та 45-денного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями ст. 315 Господарського кодексу України. При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «ЛК «Укртранслізинг» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/16843/20 скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про сплив строку позовної давності, на думку позивача, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Так, скаржник вважає, що положення пунктів 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у взаємозв`язку з положеннями статті 315 Господарського кодексу України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 Господарського кодексу України для відповіді на претензію (три місяці), тобто такий перебіг має починатися після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника. На підтвердження своєї позиції позивач посилається на постанову Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №905/487/19 та ухвалу Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №910/2696/20.

Також скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було допущено порушення ч. 2 ст. 118, ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, прийнявши відзив відповідача та заяву про застосування строків позовної давності, поданих після спливу строку на подання відзиву на позовну заяву. На переконання позивача, відзив та заява відповідача мали бути залишені без розгляду, адже судом не прийнято ухвалу про задоволення заяви про поновлення або продовження процесуального строку.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

Акціонерним товариством «Українська залізниця» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідач зазначає, що обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, не спростовують доводів, викладених в рішенні суду першої інстанції. Відповідач вказує, що відповідно до положень ст. 315 Господарського кодексу України претензії щодо сплати штрафів можуть бути пред`явлені перевізнику протягом сорока п`яти днів, та розглядаються протягом сорока п`яти днів, а відповідно до положень пунктів 134-136 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців та підлягають розгляду протягом одного місяця. АТ «Укрзалізниця» зазначає, що відповідач, як це передбачено ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності до винесення судом рішення, а тому, на переконання відповідача, твердження позивача про те, що відповідачем було пропущено строк для подання заяви, є безпідставним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/16843/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021, розгляд справи призначено на 01.04.2021.

01.04.2021 у розгляді справи №910/16843/20 оголошено перерву до 13.05.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. 13.05.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.05.2021 у справі №910/16843/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 справу №910/16843/20 прийнято до розгляду колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

13.05.2021 у розгляді справи оголошено перерву до 24.06.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. 24.06.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.06.2021 у справі №910/16843/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 справу прийнято до провадження у визначеній колегії суддів.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 24.06.2021 з`явилися представники Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг», які підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі, просили суд оскаржуване рішення скасувати та постановити в апеляційному порядку нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання 24.06.2021 з`явився представник Акціонерного товариства «Українська залізниця», який просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, перевізник в особі Акціонерного товариства «Українська залізниця» зобов`язався у період з липня по вересень 2019 року здійснити перевезення порожніх вагонів, які належать позивачу.

У період з липня по вересень 2019 року відповідачем здійснено перевезення порожніх вагонів позивача, які були доставлені у період з 11.08.2019 по 28.09.2019.

Судом першої інстанції встановлено, що за наступними накладними відбулося прострочення доставки вантажу на чотири і більше діб: №№ 41046145, 41046145 від 26.07.2019, №№ 41213984, 41202581 від 30.07.2019, №№41046145, 41046798, від 26.07.2019, № 41212093 від 30.07.2019, №41967373 від 20.08.2019, №42100065 від 23.08.2019, №№ 42116590, 42116590 від 24.08.2019, №№ 42188821, 42142067 від 26.08.2019, № 42252437 від 27.08.2019, №№ 42362251, 42362327, 42362491, 42362285, 42337923 від 30.08.2019, №№ 42441451, 42441352, 42447441, 42447656, 42447656 від 02.09.2019, № 42498725 від 03.09.2019, №42550830 від 06.09.2019, №№42763664, 95329405, 42735050 від 10.09.2019, №№ 42795484, 42795492, 42795518, 42776575, 42776583, 42776591, 42776609, 42776617, 42776625, 42776633, 42776641, 42776666, 42776674, 42776682 від 11.09.2019, №№42820365, 42840892, 42840900, 42840918, 42840926, 42840934, 42840942 від 12.09.2019, №№ 42907279, 42920884, 42925446, 42925495, 42925511 від 14.09.2019, №№ 42939843, 42955419, 42955427, 42955435, 42955443 від 15.09.2019, №№ 42990028, 42972075, 42990002, 429720832, 42972059, 42972067, 42975078, 42975086, 42975094, 42975102 від 16.09.2019, №40026684 від 17.09.2019.

За наступними накладними відбулося прострочення доставки вантажу на три доби: № 41700550 від 13.08.2019, № 42136697 від 24.08.2019, №№ 42181438, 42194845, 42193359, 42208546, 42208546, 42208546 від 26.08.2019, №42763698 від 10.09.2019, №№ 42776542, 42776518, 42776526, 42776559, 42776534, 42776500, 42776567, 42776492 від 11.09.2019, №№ 42863340, 42845628, 42845636, 42863340, 42845644, 42845651, 42845669, 42884304, 42845677 від 13.09.2019, № 42925453 від 14.09.2019.

За наступними накладними відбулося прострочення доставки вантажу на дві доби: № 41700550 від 13.08.2019, № 42412031 від 01.09.2019, № 42547232 від 05.09.2019, №№ 42767228, 42767863, 42781047, 42781054, 42786665 від 11.09.2019, №№ 42988881, 42988899 від 16.09.2019.

Періодом видачі вагонів за переліченими вище накладними є період з 11.08.2019 по 28.09.2019.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 29.10.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечується, відповідачем було допущено прострочення термінів доставки вантажу за переліченими вище накладними, внаслідок чого позивачем нараховано 218 787,68 грн штрафних санкцій. Предметом апеляційного перегляду є застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, визначеного пунктами пунктів 134, 136 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом ч.1ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до п. 134 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців.

Підпунктом «д» ч. 2 п. 134 Статуту встановлено, що термін обчислюється від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу.

Пунктом 136 Статуту залізниць України передбачено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Судова колегія зазначає, що пункти 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності за позовами щодо прострочення доставки вантажу.

В апеляційній скарзі позивач вважає, що строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущено, оскільки позовна давність має обчислюватися з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 Господарського кодексу України для відповіді на претензію (три місяці), тобто перебіг строку позовної давності має починатися після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника. На підтвердження своєї позиції позивач посилається на постанову Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №905/487/19 та ухвалу Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №910/2696/20.

Статтею 315 Господарського кодексу України передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення.

Відповідно до частин 1 - 4 ст. 315 Господарського кодексу України до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів. Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Тобто, положення пунктів 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням ст. 315 Господарського кодексу України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 Господарського кодексу України для відповіді на претензію. Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 315 Господарського кодексу України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності.

Відтак, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що право на звернення з позовом до залізниці у позивача виникає упродовж 6 місяців після спливу 45-денного строку, передбаченого для пред`явлення претензій та 45-денного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями ст. 315 ГК України.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду у справі №905/487/19, оскільки правовідносини, що розглядалися судами у зазначеній справі, не є подібними до правовідносин у цій справі.

Так, у справі №905/487/19 предметом розгляду судами було стягнення збитків у вигляді недостачі вантажу, в той час як у цій справі судами розглядається правомірність нарахування позивачем штрафних санкцій. Отже, правова позиція, викладена Верховним Судом у вказаній справі, не може бути застосована до спірних правовідносин.

Також, апеляційний господарський суд не бере до уваги посилання позивача на ухвалу Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №905/487/19, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки датами видачі вагонів за накладними є з 11.08.2019 по 28.09.2019, то строк позовної давності з урахуванням наведених правових норм, закінчується з 09.05.2020 по 27.05.2020 відповідно. Тобто, позивач, звернувшись до суду з цим позовом 29.10.2020, пропустив строк позовної давності.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що судом всупереч нормам Господарського процесуального кодексу прийнято заяву про застосування строків позовної давності після спливу строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, колегія суддів відхиляє вказані доводи, адже ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України прямо передбачає, що така заява може бути подана до винесення судом рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/16843/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - Приватне акціонерне товариство «Лізингова компанія «Укртранслізинг».

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/16843/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 у справі №910/16843/20 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство «Лізингова компанія «Укртранслізинг».

4. Матеріали справи №910/16843/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 09.07.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік