РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2021Справа № 910/3764/21

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення ( 04112, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 10; ідентифікаційний код 01190043) в особі Закарпатської філії (88018, Закарпатська обл., місто Ужгород, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 74; ідентифікаційний код 34926824)

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" (08153, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Боярка, ВУЛИЦЯ БІЛОГОРОДСЬКА, будинок 61; ідентифікаційний код 00154453)

про стягнення 36 798,34 грн,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2021 року Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення звернувся до Господарського суду міста Києва в особі Закарпатської філії (далі - позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" (далі - відповідач) про стягнення 36 798,34 грн, з яких 31 897,84 грн основного боргу, 2 684,66 грн пені, три проценти річних у розмірі 790,01 грн та 1 425,83 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання телекомунікаційних послуг № від 19.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/3764/21 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

13.04.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що AT «Укртрансгаз» не підписано акт наданих послуг за травень 2020 року, що свідчить про невизнання відповідачем заборгованості у сумі 31 897,84 грн. При цьому, відповідно до акта звірки розрахунків за травень 2020 року у AT «Укртрансгаз» взагалі відсутня заборгованість перед Концерн РРТ. Окрім того, відповідно до пункту 2.1 договору його загальна сума складає 481 000,00 грн, яка була погоджена та не змінювалася сторонами жодною додатковою угодою. Вказана сума послуг була сплачена відповідачем, тобто AT «Укртрансгаз» повністю виконано зобов`язання передбачені умовами договору. В той же час, договір закінчив строк своєї дії.

19.04.2021 через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач відзначає, що факт наявності заборгованості по договору про надання телекомунікаційних послуг за травень 2020 року відповідачем засвідчено у листі від 04.06.2020 № 3301 ВИХ-20-452. У названому листі вказано, що у зв`язку з перевищенням загальної вартості договору № від 19.04.2020, передбаченої у пункті 2.1 договору, Управління «Укргазтехзв`язок» не може підписати акт виконаних робіт (надання послуг) № 127 від 31.05.2020, внаслідок чого запропоновано надані послуги включити у проект договору на закупівлю телекомунікаційних послуг, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних, а саме доповнивши його пунктом: «відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України сторони визнають, що умови договору застосовуються до відносин між ними з 01 травня 2020 року та діють до 31 травня 2021 року, а в частині виникнення фінансових зобов`язань по договору - до їх повного виконання». Для цього здійснюється підготовка документів для проведення переговорної процедури з метою закупівлі у Закарпатської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення телекомунікаційних послуг.

Також звертає увагу, що акт звірки розрахунків охоплює період даних не за травень 2020 року, а за період з 18.04.2018 по 20.05.2020 станом на 20.05.2020.

Вважає безпідставними твердження відповідача про невнесення змін до договору про надання телекомунікаційних послуг № від 19.04.2018 в частині збільшення ціни телекомунікаційних послуг, оскільки шляхом підписання додаткових угод щомісячна договірна ціна збільшувалась з року в рік.

27.04.2021 через загальний відділ діловодства відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в порядку статті 167 Господарського процесуального кодексу України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2018 між Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення в особі Закарпатської філії Концерну РРТ (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління «Укргазтехзв`язок» AT «Укртрансгаз» (замовник) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг № (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору виконавець зобов`язався надавати замовнику «Телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних (Послуги з під`єднання та розміщення телекомунікаційного обладнання та антенно-фідерних пристроїв на спорудах електрозв`язку)» за кодом ЄЗС ДК 021:2015 - 64220000-4, зокрема: послуги з встановлення та оперативного (поточного) експлуатаційно-технічного обслуговування телекомунікаційного обладнання та антенно-фідерних пристроїв замовника в/на спорудах електрозв`язку виконавця.

Місце надання послуг - споруди електрозв`язку Закарпатської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення: РТПС Хуст (урочище Товста), PTC Колочава (урочище Красний Верх), PTC Мукачево (урочище Павлова гора) (далі - Споруди електрозв`язку).

Замовник, відповідно до пункту 1.2. договору, зобов`язався приймати надані послуги та своєчасно і у повному обсязі сплачувати виставлені платежі виконавцю.

Пунктом 2.1 договору встановлено загальну суму цього Договору у розмірі 481 800,00 грн (з ПДВ). Вартість послуг у гривнях за розрахунковий період встановлюється сторонами шляхом підписання Додатку № 1 (Протокол узгодження договірної ціни) до цього Договору (пункт 2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.3 договору, у разі введення виконавцем нових цін і тарифів на послуги з урахуванням макроекономічних показників та індексу інфляції встановленого згідно із законодавством органами державної статистики, при зміні ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок, зміна вартості послуг визначається новим Протоколом узгодження договірної ціни шляхом підписання сторонами додаткової угоди до цього договору.

Розділом 4 договору регламентовано умови і порядок розрахунків.

Так, пунктами 4.1-4.4 договору встановлено, що розгляд підсумків виконання наданих телекомунікаційних послуг проводиться щомісячно. Позивач щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним складає акт прийняття наданих послуг і зведення на оплату наданих послуг ТЗ за підсумками роботи, після чого направляє рахунок та акт відповідачу. У випадку відсутності зауважень або заперечень Відповідач підписує акт наданих послуг, скріплює печаткою і повертає позивачу.

У пункті 4.5 договору передбачено, що оплата за послуги здійснюється замовником не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 травня 2020 року включно, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1 договору).

Сторони домовилися, що умови цього договору, відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України розповсюджують свою дію на відносини, які виникли між сторонами з 01 березня 2018 року (пункт10.3 договору).

Протоколом узгодження договірної ціни від 19.04.2018, який є додатком № 1 до договору, встановлено у 2018 році за надання телекомунікаційних послуг на спорудах електрозв`язку виконавця РТПС Хуст, PTC Колочава щомісячну плату у розмірі 14 578,66 грн (з ПДВ) без врахування вартості спожитої електроенергії. Відповідно до пункту 3 названого додатку № 1 вартість спожитої електроенергії обладнанням замовника, визначеної за показниками лічильників електроенергії (по державним розцінкам), враховується в акті виконаних робіт (наданих послуг) та додається до загальної суми оплати за надані послуги.

Окрім того, додатками №1, №2 до договору передбачено встановлення обладнання на об`єктах позивача: РТПС Хуст, PTC Колочава.

Додатковою угодою № 1 від 19.02.2019 до договору про надання телекомунікаційних послуг № від 19.04.2018 року внесені зміни у додаток № 1 від 19.04.2018 до договору та викладено його у новій редакції, який є невід`ємною частиною договору. Решта умов Договору залишені незмінними і обов`язковими до виконання сторонами. Сторони домовились, що умови додаткової угоди поширюються на відносини між ними, які виникли до її укладення, а саме з 01.01.2019. Встановили щомісячну договірну ціну, яка діє з 01.01.2019 у розмірі - 16 036,54 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 2 від 23.12.2019 до договору з-поміж іншого передбачено, що умови додаткової угоди поширюються на відносини між ними, які виникли до її укладення, а саме з 01.11.2019. Встановили щомісячну договірну ціну, діє з 01.11.2019, складає щомісячно 28 687,76 грн з ПДВ.

Договір про надання телекомунікаційних послуг № від 19.04.2018 не припинений та є чинним.

Окрім того, додатками №1, №2 до додаткової угоди №2 від 23.12.2019 передбачено встановлення обладнання на об`єкті позивача: РТС Мукачево, РТПС Хуст, PTC Колочава.

На виконання умов договору позивач надав послуги на суму 498 751,59 грн, а відповідач їх прийняв, що підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

рахунок на сплату №93 від 31.03.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №89 від 31.03.2018 та зведенням за березень 2018 року на суму 15 633,31 грн, що оплачені платіжним дорученням №2767 від 17.05.2018 на загальну суму 15 665,84 грн;

рахунок на сплату №150 від 30.04.2018. з актом виконання робіт (надання послуг) №146 від 30.04.2018 та зведенням за квітень 2018 року на суму 15 665,84 грн, що оплачені платіжним дорученням № 3337 від 15.06.2018 на загальну суму 15 485,12 грн;

рахунок на сплату №177 від 31.05.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №171 від 31.05.2018 та зведенням за травень 2018 року на суму 15 485,12 грн, що оплачені платіжним дорученням № 3789 від 09.07.2018 на загальну суму 15 496,60 грн;

рахунок на сплату №204 від 30.06.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №197 від 30.06.2018 та зведенням за червень 2018 року на суму 15 496,60 грн, що оплачені платіжним дорученням № 3978 від 12.07.2019 на загальну суму 16 729,34 грн;

рахунок на сплату №249 від 31.07.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №243 від 31.07.2018 та зведенням за липень 2018 року на суму 15 834,00 грн, що оплачені платіжним дорученням № 4573 від 17.08.2018 на загальну суму 15 834,00 грн;

рахунок на сплату №279 від 31.08.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №273 від 31.08.2018 та зведенням за серпень 2018 року на суму 15 655,90 грн, що оплачені платіжним дорученням № 5322 від 19.09.2018 на загальну суму 15 655,90 грн;

рахунок на сплату №317 від 30.09.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №311 від 30.09.2018 та зведенням за вересень 2018 року на суму 15 653,02 грн, що оплачені платіжним дорученням № 5972 від 22.10.2018 на загальну суму 15 653,02 грн;

рахунок на сплату №350 від 31.10.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №345 від 31.10.2018 та зведенням за жовтень 2018 року на суму 15 585,44 грн, що оплачені платіжним дорученням № 6389 від 08.11.2018 на загальну суму 15 585,44 грн;

рахунок на сплату №386 від 30.11.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №382 від 30.11.2018 та зведенням за листопад 2018 року на суму 15 628,46 грн, що оплачені платіжним дорученням № 7145 від 19.12.2018 на загальну суму 15 628,46 грн;

рахунок на сплату №417 від 31.12.2018 з актом виконання робіт (надання послуг) №413 від 31.12.2018 та зведенням за грудень 2018 року на суму 15 582,56 грн, що оплачені платіжним дорученням № 292 від 10.01.2019 на загальну суму 15 582,56 грн;

рахунок на сплату №18 від 31.01.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №19 від 31.01.2019 та зведенням за січень 2019 року на суму 17 096,78 грн, що оплачені платіжним дорученням № 1052 від 19.02.2019 на загальну суму 17 096,78 грн;

рахунок на сплату №46 від 28.02.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №49 від 28.02.2019 та зведенням за лютий 2019 року на суму 16 585,48 грн, що оплачені платіжним дорученням № 1527 від 19.03.2019 на загальну суму 16 585,48 грн;

рахунок на сплату №76 від 31.03.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №80 від 31.03.2019 та зведенням за березень 2019 року на суму 16 475,69 грн, що оплачені платіжним дорученням № 2039 від 10.04.2019 на загальну суму 16 475,69 грн;

рахунок на сплату №116 від 30.04.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №122 від 30.04.2019 та зведенням за квітень 2019 року на суму 16 568,08 грн, що оплачені платіжним дорученням №2699 від 17.05.2019 на загальну суму 16 568,08 грн;

рахунок на сплату №138 від 31.05.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №144 від 31.05.2019 та зведенням за травень 2019 року на суму 16 577,57 грн, що оплачені платіжним дорученням № 3377 від 18.06.2019 на загальну суму 16 577,57 грн;

рахунок на сплату №169 від 30.06.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №177 від 30.06.2019 та зведенням за червень 2019 року на суму 16 729,44 грн, що оплачені платіжним дорученням № 3978 від 12.07.2019 на загальну суму 16 729,34 грн;

рахунок на сплату №200 від 31.07.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №206 від 31.07.2019 та зведенням за липень 2019 року на суму 16 328,68 грн, що оплачені платіжним дорученням № 4752 від 14.08.2019 на загальну суму 16 328,78 грн;

рахунок на сплату №231 від 31.08.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №238 від 31.08.2019 та зведенням за серпень 2019 року на суму 16 460,36 грн, що оплачені платіжним дорученням № 5495 від 13.09.2019 на загальну суму 16 460,36 грн;

рахунок на сплату №261 від 30.09.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №267 від 30.09.2019 та зведенням за вересень 2019 року на суму 16 746,42 грн, що оплачені платіжним дорученням № 6162 від 10.10.2019 на загальну суму 16 746,42 грн;

рахунок на сплату №293 від 31.10.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №299 від 31.10.2019 та зведенням за жовтень 2019 року на суму 17 617,66 грн, що оплачені платіжним дорученням № 6949 від 07.11.2019 на загальну суму 17 617,66 грн;

рахунок на сплату №327 від 30.11.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №334 від 30.11.2019 та зведенням за листопад 2019 року на суму 32 481,86 грн, що оплачені платіжним дорученням № 7710 від 27.12.2019 на загальну суму 32 481,86 грн;

рахунок на сплату №353 від 31.12.2019 з актом виконання робіт (надання послуг) №363 від 31.12.2019 та зведенням за грудень 2019 року на суму 31 780,48 грн, що оплачені платіжним дорученням № 8048 від 14.01.2020 на загальну суму 31 780,48 грн;

рахунок на сплату №11 від 31.01.2020 з актом виконання робіт (надання послуг) №11 від 31.01.2020 та зведенням за січень 2020 року на суму 32 133,86 грн, що оплачені платіжним дорученням № 0039 від 12.03.2020 на загальну суму 32 133,86 грн;

рахунок на сплату №44 від 29.02.2020 з актом виконання робіт (надання послуг) №44 від 29.02.2020 та зведенням за лютий 2020 року на суму 32 202,04 грн, що оплачені платіжним дорученням № 1415 від 20.03.2020 на загальну суму 32 202,04 грн;

рахунок на сплату №79 від 31.03.2020 з актом виконання робіт (надання послуг) №78 від 31.03.2020 та зведенням за березень 2020 року на суму 31 441,92 грн, що оплачені платіжним дорученням № 2280 від 07.04.2020 на загальну суму 31 441,92 грн;

рахунок на сплату №106 від 30.04.2020 з актом виконання робіт (надання послуг) №105 від 30.04.2020 та зведенням за квітень 2020 року на суму 30 938,33 грн, що оплачені платіжним дорученням № 2910 від 18.05.2020 на загальну суму 30 938,33 грн.

Вказаний факт також підтверджується актом звірки розрахунків за період з 18.04.2018 до 20.05.2020, складеним між сторонами.

В свою чергу, викладене беззаперечно свідчить про те, що останні надані позивачем послуги, що були оплачені відповідачем - це квітень 2020 року.

Розрахунки позивачем здійснювались у порядку, встановленому пунктом 4.5 договору, тобто у наступному місяці за звітним.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що в призначенні платежу кожного з наведених вище платіжних доручень міститься детальна інформація щодо місяця та року, за який здійснюється оплата, а також номер та дата акта виконання робіт (надання послуг), за результатами дослідження яких встановлено повну відповідність реквізитів первинних документів один одному за відповідні місяці.

Позивач направив відповідачу рахунок на сплату №130 від 31.05.2020 з актом виконання робіт (падання послуг) №127 від 31.05.2020 та зведенням за травень 2020 року на суму 31 897,84 грн.

Відповідач названий акт не підписав та грошові кошти за отримані послуги за травень 2020 року не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача лист №785 від 02.10.2020 та претензію №884 від 24.11.2020 з вимогою погасити заборгованість за травень 2020 року.

Відповідач у відповідь на претензію повідомив позивача листом від 25.11.2020 №1001 ВИХ-20-7308, що відповідно до пункту 2.1 договору № від 19.04.2018 AT «Укртрансгаз» повністю сплатило Концерну РРТ загальну вартість послуг у розмірі 481 800,00 грн, яка передбачалась умовами договору.

Між тим, в матеріалах справи міститься лист відповідача від 04.06.2020 № 3301 ВИХ-20-452, в якому вказано, що у зв`язку з перевищенням загальної вартості договору № від 19.04.2020, передбаченої у пункті 2.1 договору, Управління «Укргазтехзв`язок» не може підписати акт виконаних робіт (надання послуг) № 127 від 31.05.2020, внаслідок чого запропоновано надані послуги включити у проект договору на закупівлю телекомунікаційних послуг, крім послуг телефонного зв`язку і передачі даних, а саме доповнивши його пунктом: «відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України сторони визнають, що умови договору застосовуються до відносин між ними з 01 травня 2020 року та діють до 31 травня 2021 року, а в частині виникнення фінансових зобов`язань по договору - до їх повного виконання». Для цього здійснюється підготовка документів для проведення переговорної процедури з метою закупівлі у Закарпатської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення телекомунікаційних послуг.

Посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань щодо повної оплати вартості наданих позивачем послуг за травень 2020 року згідно умов договору, позивач, окрім суми основної заборгованості, також заявив до стягнення з відповідача нараховані відповідно до пункту 6.2 договору пеню у розмірі 2 684,66 грн, а також 3% річних - 790,01 грн та інфляційні втрати - 1 425,83 грн, проти чого відповідач заперечує наполягаючи, що заборгованість відсутня.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України (надалі також - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Спірні правовідносини у даній справі пов`язані виключно з наявністю правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані за договором послуги за травень 2020 року.

Договір про надання телекомунікаційних послуг № від 19.04.2018 не припинений та є чинним.

З наданих сторонами доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надав послуги відповідачу згідно умов договору.

Позивач направив відповідачу рахунок на сплату №130 від 31.05.2020 з актом виконання робіт (падання послуг) №127 від 31.05.2020 та зведенням за травень 2020 року на суму 31 897,84 грн.

Відповідач названий акт не підписав та грошові кошти за отримані послуги за травень 2020 року не сплатив, вважаючи, що ним здійснено повну оплату за послуги.

Відповідач будь-яких заперечень або претензій з приводу послуг, наданих позивачем та зазначених у названому акті, у тому числі щодо якості або обсягу вказаних послуг, не висловлював та доказів протилежного суду не надав.

Однак, як свідчать докази у справі, остання оплата за надані позивачем послуги здійснювалась за квітень 2020 року.

Відповідач на момент прийняття рішення не надав доказів, які свідчать про погашення заборгованості перед позивачем за травень 2020 року на суму 31 897,84 грн, що є порушенням обумовленого сторонами порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 684,66 грн, а також 3% річних - 790,01 грн та інфляційні втрати - 1 425,83 грн.

За приписами статті 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що у випадку прострочення сплати платежів згідно з пунктом 4.5 договору замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від простроченої суми, за кожний календарний день прострочення. Пеня сплачується замовником на підставі окремого рахунку, наданого виконавцем.

Судом встановлено, що за змістом пункту 4.5 договору передбачено, що оплата за послуги здійснюється замовником не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Викладене вказує, що прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати послуг є таким, що настає з 15 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому надано послуги. Тобто оплата за травень 2020 року повинна бути здійснена до 15 червня 2020 року, а строк прострочення таким, що настав - 16.06.2020.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що позивач неправильно визначив початок періоду прострочення.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У той же час суд звертає увагу на положення частини 6 статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчать про встановлення законом чи укладеними між сторонами договорами більш тривалого строку нарахування цієї штрафної санкції, ніж встановлений частиною 6 статті 232 ГК України, суд дійшов висновку про те, що нараховування пені на заборгованість за кожен день прострочення має припинитися через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За таких обставин, здійснивши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку про стягнення її на користь позивача у розмірі 1 913,87 грн за період з 16.06.2020 до 15.12.2020.

Щодо заявлених позивачем до стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг є порушенням умов договору, як наслідок є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України.

Сплата трьох процентів річних та інфляційні втрати від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру інфляційних втрат, а також приймаючи до уваги встановлену дату початку перебігу строку прострочення зобов`язання (16.06.2020) та правову позицію Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду (постанова від 20.11.2020 № 910/13071/19) щодо методики обрахунку інфляційної складової за повний та неповний місяць, суд дійшов висновку, що до задоволення підлягає розмір втрат від інфляції у сумі 1 358,60 грн за липень 2020 року - січень 2021 року.

Аналогічно, як й у попередніх випадках, приймаючи до уваги встановлену дату початку перебігу строку прострочення зобов`язання (16.06.2020), суд доходить висновку про стягнення на користь позивача суми процентів річних, починаючи з 16.06.2020 до 26.02.2021, у розмірі 669,74 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення в особі Закарпатської філії до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" про стягнення 36 798,34 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" (08153, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Боярка, ВУЛИЦЯ БІЛОГОРОДСЬКА, будинок 61; ідентифікаційний код 00154453) на користь Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення ( 04112, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 10; ідентифікаційний код 01190043) в особі Закарпатської філії (88018, Закарпатська обл., місто Ужгород, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 74; ідентифікаційний код 34926824) 35 840,05 грн (тридцять п`ять тисяч вісімсот сорок гривень 05 копійок), з яких 31 897,84 грн (тридцять одна тисяча вісімсот дев`яносто сім гривень 84 копійки) - основна заборгованість, 1 913,87 грн (одна тисяча дев`ятсот тринадцять гривень 87 копійок) - пеня, 669,74 грн (шістсот шістдесят дев`ять гривень 74 копійки) - три проценти річних та 1 358,60 грн (одна тисяча триста п`ятдесят вісім гривень 60 копійок) - інфляційних втрат, а також 2 210,89 грн. (дві тисячі двісті десять гривень 89 копійок) судового збору.

3. У іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ