ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.2021 Справа № 905/470/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Романенко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області

про стягнення 52031977,60грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Єфременко О.О. (адвокат на підставі довіреності №14-13 від 15.01.2021); Петрук Я.Ю. (адвокат на підставі довіреності №14-332 від 22.12.2020);

від відповідача: Кравченко Ю.С. (адвокат на підставі довіреності б/н від 01.07.2020);

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області про стягнення основного боргу у розмірі 52031977,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати поставленого товару відповідно до умов договору №3583/18-ТЕ-6 від 09.10.2018 постачання природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 52031977,60грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 11, 16, 509, 526, 530, 610, 612, 629, 655, Цивільного кодексу України, статті 20, 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України, статті 3, 161-164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів статті 6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/470/21 визначено суддю Хабарову М.В.

Ухвалою від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/470/21; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 20.04.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Хабарової М.В. на лікарняному з 12.04.2021 здійснено повторний автоматичний розподіл справи, за результатом якого для розгляду справи №905/470/21 визначено суддю Чернову О.В.

19.04.2021 засобами поштового зв`язку до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить залишити позовну заяву без розгляду, в обґрунтування чого зазначає, що неможливо встановити особу, яка підписала позовну заяву.

Ухвалами суду від 20.04.2021 відкладено підготовче засідання на 17.05.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/470/21 на 30 днів до 20.06.2021; відкладено підготовче засідання на 09.06.2021.

09.06.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відстрочення виконання судового рішення, за змістом якого останній просить відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» суми боргу в розмірі 52031977,60грн на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» починаючи з 01.01.2022.

Ухвалою суду від 09.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.07.2021.

06.07.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

У судове засідання 07.07.2021 представники позивача з`явилися в режимі відеоконференції, заперечили щодо задоволення клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача у судове засідання 07.07.2021 з`явився, підтримує клопотання про призначення експертизи.

Суд, розглянувши вказане клопотання, зазначає про таке.

Приписами частин 1, 2 статті 173 визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

З аналізу наведених приписів законодавства вбачається, що вирішення питання щодо призначення судової експертизи вирішується судом у підготовчому провадженні.

Згідно з положеннями статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовче провадження у справі №905/470/21 закрито 09.06.2021, клопотання про призначення судової експертизи надійшло 06.07.2021, тобто, з порушенням процесуального строку.

За змістом клопотання не вбачається обґрунтування причин неподання його до закриття підготовчого провадження.

На підставі викладено, з урахуванням приписів ч.2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області про призначення судової почеркознавчої експертизи без розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, яке заявлене у відзиві на позовну заяву, суд вказує на таке.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Я. Петрук, на підтвердження повноважень якого надані довіреність №14-332 від 22.12.2020 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6591/01 від 26.04.2018.

Крім того, у судовому засіданні 07.07.2021 представник позивача Петрук Я.Ю. підтвердив особисте підписання позовної заяви.

Таким чином, судом встановлено, що позовна заява №39/5-17.03-21 від 02.03.2021 підписана уповноваженим представником Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ адвокатом Петруком Я.Ю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з безпідставністю.

У судовому засіданні 07.07.2021 суд заслухав вступне слово представників сторін, дослідив докази, які, містяться в матеріалах справи, провів судові дебати.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст.210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі - Споживач) укладено договір №3583/18-ТЕ-6 про постачання природного газу (далі - Договір), відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 27.11.2018).

Згідно з п.2.1. Договором Постачальник передає Споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 22080,282 тис.куб.метрів (в редакції Додаткової угоди №6 від 25.03.2021).

Відповідно до п.3.1. Договору Постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: - природного газу власного видобутку у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; - імпортного природного газу у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п.3.8. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі (в редакції Додаткової угоди №4 від 27.11.2018).

Споживач підтверджує , що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (п.3.11. Договору в редакції Додаткової угоди №4 від 27.11.2018).

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами, шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний рахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди №4 від 27.11.2018).

За приписами п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

Відповідно до п.11.1. Договору останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису Постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (в редакції Додаткової угоди №4 від 27.11.2018).

Надалі сторонами підписані Додаткові угоди №1 від 22.10.2018, №2 від 27.10.2018, №3 від 31.10.2018, №4 від 27.11.2018, №5 від 01.03.2019, №6 від 25.03.2019, №7 від 25.03.2019.

Договір №3583/18-ТЕ-6 про постачання природного газу від 09.10.2018 та додаткові угоди до нього підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до Додаткової угоди №7 від 25.03.2021 по тексту Договору слова Публічне акціонерне товариство «Національна компанія «Нафтогаз України», ПАТ «Національна компанія «Нафтогаз України», Національна компанія «Нафтогаз України» замінено словами Акціонерне товариство «Національна компанія «Нафтогаз України» у відповідному відмінку.

На виконання умов Договору сторонами підписані без зауважень та скріплені печатками підприємств акти приймання-передачі природного газу:

- від 31.10.2018 за обсягом 1666,36тис.куб.м на загальну вартість 9882199,14грн з ПДВ;

- від 30.11.2018 за обсягом 4099,831тис.куб.м на загальну вартість 30677444,64грн з ПДВ;

- від 31.12.2018 за обсягом 3779,382тис.куб.м на загальну вартість 28279649,10грн з ПДВ;

- від 31.01.2019 за обсягом 4271,355тис.куб.м на загальну вартість 31960892,18грн з ПДВ;

- від 28.02.2019 за обсягом 3713,351тис.куб.м на загальну вартість 27785564,75грн з ПДВ;

- від 31.03.2019 за обсягом 3795,239тис.куб.м на загальну вартість 28398300,89грн з ПДВ;

- від 30.04.2019 за обсягом 763,004тис.куб.м на загальну вартість 5709262,88грн з ПДВ.

Згідно з довідкою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» щодо операцій за договором відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості (а.с.51-56):

- за жовтень 2018 року в загальному розмірі 9882199,14грн з ПДВ;

- за листопад 2018 року в загальному розмірі 30677444,64грн з ПДВ;

- за грудень 2018 року в загальному розмірі 28279649,10грн з ПДВ;

- за січень 2019 року в загальному розмірі 31960892,18грн з ПДВ;

- за лютий 2019 року в загальному розмірі 9861150,92грн з ПДВ;

Відповідач у клопотанні №06/791 від 08.06.2021 про відстрочення виконання судового рішення не заперечує факт поставки природного газу позивачем з жовтня 2018 року по квітень 2019 року на загальну суму 162693313,58грн, підтвердив факт часткової оплати заборгованості в розмірі 110661335,98грн.

Докази сплати заборгованості у загальному розмірі 52031977,60грн, з яких: за лютий 2019 року в розмірі 17924413,83грн з ПДВ, за березень 2019 року в розмірі 28398300,89грн з ПДВ, за квітень 2019 року в розмірі 5709262,88грн, в матеріалах справи відсутні.

Посилаючись на наявність заборгованості, позивач звернувся з відповідним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області заборгованості у розмірі 52031977,60грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов`язань з оплати постачання природного газу за договором №3583/18-ТЕ-6 від 09.10.2018.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором поставки, правове регулювання якого визначено §1, 3 Глави 54 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, у п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди №4 від 27.11.2018 сторони передбачили, що остаточний рахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Судом встановлено, що позивачем поставлено відповідачу природний газ на виконання умов договору за актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2018 за обсягом 1666,36тис.куб.м на загальну вартість 9882199,14грн з ПДВ; від 30.11.2018 за обсягом 4099,831тис.куб.м на загальну вартість 30677444,64грн з ПДВ; від 31.12.2018 за обсягом 3779,382тис.куб.м на загальну вартість 28279649,10грн з ПДВ; від 31.01.2019 за обсягом 4271,355тис.куб.м на загальну вартість 31960892,18грн з ПДВ; від 28.02.2019 за обсягом 3713,351тис.куб.м на загальну вартість 27785564,75грн з ПДВ; від 31.03.2019 за обсягом 3795,239тис.куб.м на загальну вартість 28398300,89грн з ПДВ; від 30.04.2019 за обсягом 763,004тис.куб.м на загальну вартість 5709262,88грн з ПДВ.

Відтак, строк оплати за поставлений природний газ настав за жовтень 2018 року до 26.11.2018 (включно); за листопад 2018 року до 26.12.2018 (включно); за грудень 2018 року до 25.01.2019 (включно); за січень 2019 року до 25.02.2019 (включно); за лютий 2019 року до 25.03.2021 (включно); за березень 2019 року до 25.04.2019 (включно), за квітень 2019 року до 27.05.2019 (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено повну оплату постачання природного газу за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року, та частково за лютий 2019 року у розмірі 9861150,92грн з ПДВ.

Доказів оплати постачання природного газу за лютий 2019 у розмірі 17924413,83грн, за березень 2019 року у розмірі 28398300,89грн та за квітень 2019 року у розмірі 5709262,88грн не надано.

Таким чином, заборгованість з оплати постачання природного газу за договором №3583/18-ТЕ-6 від 09.10.2018 становить 52031977,60грн.

Крім того, у клопотанні про відстрочення виконання судового рішення відповідач не заперечує факт поставки природного газу позивачем з жовтня 2018 року по квітень 2019 року на загальну суму 162693313,58грн та часткової оплати заборгованості в розмірі 110661335,98грн, а відтак, визнає заборгованість за Договором у розмірі 52031977,60грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 52031977,60грн.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області №06/791 від 08.06.2021 про відстрочення виконання судового рішення, суд зазначає таке.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає про збитковість господарської діяльності підприємства, погіршення фінансового стану у порівнянні з початком 2020 року та відсутність оборотних коштів. Також відповідача вказує, що примусове стягнення заборгованості без відстрочення у міжопалювальному періоді, коли підприємство не здійснює господарську діяльність, суттєво ускладнює ситуацію та призведене до банкрутства підприємства, грошові кошти надійдуть від споживачів лише у грудні 2021 року січні 2022 року.

З огляду на викладені обставини, відповідач просить відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості починаючи з 01.01.2022.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З правового аналізу наведених норм вбачається, відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочення виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Суд звертає увагу, що збитковість господарської діяльності та відсутність обігових коштів не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки вказані обставини утворились внаслідок власної господарської діяльності відповідача, а не в силу об`єктивних, незалежних від нього обставин.

Наведений відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення перелік обставин не є тими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідач як юридична особа, що здійснює господарську діяльність на власний ризик, враховуючи принципи, закріплені в статті 6 Цивільного кодексу України, взяв на себе відповідні зобов`язання (прийняти природний газ та здійснити своєчасний/повний розрахунок з постачальником), і об`єктивно усвідомлював усі можливі ризики ведення господарської діяльності та виконання зобов`язань за договором.

Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Крім того, належного обґрунтування та доказів того, що з початком опалювального сезону (грудень 2021 року січень 2022 року) відповідач зможе виконати рішення суду та сплатити заборгованість, останнім не надано.

З огляду на викладене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення суду та відмовляє у задоволенні відповідного клопотання.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 52031977,60грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області (84320, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ) заборгованість у розмірі 52031977,60грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 780479,66грн.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області №06/791 від 08.06.2021 про відстрочення виконання судового рішення відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 14.07.2021.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.