номер провадження справи 17/68/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 Справа № 908/1036/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою: фізичної особи-підприємця Маловічко Ольги Аркадіївни, АДРЕСА_1

до відповідача: фізичної особи-підприємця Мінаєвої Альони Станіславівни,

АДРЕСА_2 а

про стягнення 140 766,71 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

16.04.21 до господарського суду Запорізької області від фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_1 надійшла позовна заява про стягнення з фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_2 140 766,71 грн. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 18.08.09.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі №31/5009/3189/11 встановлено обставини наявності у відповідача перед позивачем боргу по орендним платежам за період з вересня 2009 року по червень 2011 року у розмірі 31 500 грн. Оскільки вказане рішення суду відповідачем не виконано щодо сплати позивачу 31 500 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача за період з 27.07.11 по 24.03.21 пеню у розмірі 80 560,50 грн., 9128,96 грн. 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі 51 077,25 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1036/21 між суддями, 16.04.21 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 21.04.21 по справі № 908/1036/21 позовну заяву ФОП Маловічко Ольги Аркадіївни про стягнення з ФОП Мінаєвої Альони Станіславівни 140 766,71 грн. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 18.08.09 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 7 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків:

- якою виправити по тексту позовної заяви адресу місцезнаходження ФОП Мінаєвої Альони Станіславівни, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- до якої надати копію рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі №31/5009/3189/11, а у разі неможливості його подання зазначити причини з яких вказаний доказ (документ) не може бути поданий разом із заявою;

- в якій зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- докази, які підтверджують надіслання позивачем копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу місцезнаходження ФОП Мінаєвої Альони Станіславівни ( АДРЕСА_3 ) листом з описом вкладення.

29.04.21 до суду надійшла заява за вих. від 28.04.21 про усунення недоліки позовної заяви, якою усунуто недоліки вказані в ухвалі суду від 21.04.21.

Крім того, представником позивача подано до суду заяву про витребування доказів, за змістом якої заявник просить витребувати з архіву господарського суду Запорізької області копію рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.21 у справі № 31/5009/3189/11 з подальшим його залученням до матеріалів справи № 908/1036/21 за позовом фізичної особи-підприємця Маловічко Ольги Аркадіївни до фізичної особи-підприємця Мінаєвої Альони Станіславівни про стягнення 140 766,71 грн.

Враховуючи, що позивач усунув недоліки позовної заяви у строк і спосіб визначений ухвалою від 21.04.21 по справі № 908/1036/21 та характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі та ціну позову (яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у господарській справі № 908/1036/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи, про що судом винесено відповідну ухвалу від 30.04.21 у справі № 908/1036/21.

У зв`язку із поданням позивачем клопотання про витребування з архіву господарського суду Запорізької області копії рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.21 у справі № 31/5009/3189/11 з подальшим його залученням до матеріалів справи № 908/1036/21, судом після отримання матеріалів справи № 31/5009/3189/11 з архіву, залучено копію рішення від 13.07.21 у справі № 31/5009/3189/11 у матеріали даної справи № 908/1036/21.

Наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується те, що представником позивача копію ухвали про відкриття провадження у справі № 908/1036/21 отримано 11.05.21.

Копія ухвали від 30.04.21 про відкриття провадження у цій справі, яка була надіслана за місцезнаходженням (юридичною адресою) фізичної особи-підприємця Мінаєвої Альони Станіславівни ( АДРЕСА_3 ), яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (станом на час вирішення спору у цій справі), повернута підприємством зв`язку на адресу суду із зазначенням наступної причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

Згідно із положеннями ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. 11 та п. 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у т.ч. рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Господарський суд здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

А, сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатись поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, господарським судом вжито всіх належних заходів визначених чинним ГПК України щодо належного повідомлення відповідача про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/1036/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.2 ст. 252 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Хуторной В.М.) від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11, яке набрало законної сили 26.07.11, задоволено частково позовну заяву фізичної особи підприємця Маловічко Ольги Аркадіївни (позивача) про стягнення з Фізичної особи підприємця Мінаєвої Альони Станіславівни (відповідача) боргу за договором оренди нежитлового приміщення від 18.08.2009 р. у розмірі 31500 грн., 1783,8 грн. втрат від інфляції, 15750 грн. штрафу, 2362,5 грн. пені. А саме, суд вирішив стягнути з Фізичної особи підприємця Мінаєвої Альони Станіславівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Маловічко Ольги Аркадіївни (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 31500 грн. боргу за орендними платежами, 750 грн. штрафу, 322,5 грн. державного мита, 147,98 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зокрема, рішенням встановлено наступні обставини:

«18.08.2009 р. між ФОП Маловічко О.А. (Орендодавцем, позивачем) та ФОП Мінаєвою А.С. (Орендарем, відповідачем) був укладений договір оренди нежитлового приміщення (далі Договір оренди), що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, б. Центральний, 3, літ. А2 10, літ. А3 2, площею 50 кв. м (далі орендоване приміщення), строком з 18.08.2009 р. по 18.03.2010 р. (п. п. 1.1, 8.1. Договору оренди).

За актом приймання-передачі від 18.08.2009 р. відповідач прийняв орендоване приміщення.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди, оренда плата за перший місяць становить 1500 грн., щомісячний розмір орендної плати за кожен наступний місяць підлягає індексації на коефіцієнт інфляції за минулий місяць, встановлений Державним комітетом статистки України.

Згідно із п. 3.2. Договору оренди, орендні платежі, обумовлені Договором, мають перераховуватись на розрахунковий рахунок Орендодавця, згідно виставленим рахункам щомісячно до 10 числа поточного (розрахункового) місяця. Якщо рахунки не виставлені до 10 числа місця, то Орендар зобов`язаний сплатити суму оренди, вказану у рахунку минулого місяця. У разі прострочення Орендарем орендного платежу після встановленого строку, Орендодавцем стягується штраф у розмірі 50 % від орендної плати.

Відповідач (Орендар) зобов`язався своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, згідно умов Договору (п. 4.6. Договору оренди).

<…>

Відповідач за період з вересня 2009 року по червень 2011 року орендні платежі не сплачувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 31 500 грн.».

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що у цій справі № 908/1036/21 беруть участь ті самі особи стосовно яких рішенням господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11, яке набрало законної сили 26.07.11 (у визначеному чинним законодавством порядку не скасовано) встановлено обставини, щодо несплати ФОП Мінаєвою Альоною Станіславівною позивачеві за період з вересня 2009 р. по червень 2011 р. орендних платежів та наявністю заборгованості перед позивачем у розмірі 31 500 грн., то ці обставини в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню під час розгляду цієї справи.

Посилаючись на невиконання ФОП Мінаєвою А.С. (боржником) грошового зобов`язання щодо сплати ФОП Маловічко О.А. заборгованість з орендних платежів у розмірі 31 500 грн., яке підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11 та наказом господарського суду Запорізької області від 26.07.11 у справі № 31/5009/3189/11, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача за період з 27.07.11 по 24.03.21 пені у розмірі 80 560,50 грн., 9 128,96 грн. 3 % річних та 51 077,25 грн. інфляційних втрат.

Положеннями ст. 525 та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Правові наслідки порушення зобов`язання закріплено у ст. 611 ЦК України, за змістом ч. 1 якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, правовий аналіз положень ст.ст. 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України надає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за весь час прострочення.

Оскільки невиконання ФОП Мінаєвою А.С. (боржником/відповідачем) грошового зобов`язання щодо сплати заборгованості з орендних платежів у розмірі 31 500 грн. за договором укладеним 18.08.09 між ФОП Маловічко О.А. (Орендодавцем) та ФОП Мінаєвою А.С. (Орендарем) оренди нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, б. Центральний, 3, літ. А2 10, літ. А3 2 є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Разом з тим, ФОП Мінаєвою А.С. (боржником/відповідачем) рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11 не виконано, докази зворотнього у матеріалах цієї справи відсутні.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позивача по 3 % річних нарахованих за період з 27.07.11 по 24.03.21 на суму боргу 31 500 грн. та інфляційних нарахувань за період з серпня 2011 року по лютий 2021 року нарахованих на суму боргу 31 500 грн., суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 9 128,96 грн. 3 % річних та 51 077,25 грн. інфляційних втрат.

Як наслідок, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 9128,96 грн. 3 % річних та 51 077,25 грн. інфляційних втрат.

Щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язань по сплаті 31 500 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань - застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, умова договору про сплату пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватись як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п. 2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Із змісту рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11 (копію якого долучено до матеріалів справи № 908/1036/21) вбачається, що сторонами було обумовлено у п. 7.2 Договору оренди, що у разі несвоєчасного внесення платежів, передбачених даним Договором, орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення, за кожен день прострочення.

У відповідності до умов п. 3.2. та п. 4.6. Договору оренди, відповідач (Орендар) зобов`язався своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату (орендні платежі) на розрахунковий рахунок Орендодавця, до 10 числа поточного (розрахункового) місяця.

Як встановлено рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11, у відповідача з вересня 2009 року по червень 2011 року (з огляду на зміст позовних вимог у справі № 31/5009/3189/11 заборгованість визначена станом на 1 червня 2011 року, тобто за 21 місяць, не включаючи червень 2011 року, розмір щомісячної орендної плати = 1500 грн.) виникла перед позивачем заборгованість за орендним платежами у розмірі 31 500 грн.

З урахуванням викладеного, граничним строком виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати у розмірі 1500 грн.: 1) за вересень 2009 року є 09.09.09; 2) за жовтень 2009 року 09.10.09; 3) за листопад 2009 року 09.11.09; 4) за грудень 2009 року 09.12.09; 5) за січень 2010 року - 09.01.10; 6) за лютий 2010 року 09.02.10; 7) за березень 2010 року 09.03.10; 8) за квітень 2010 року 09.04.10; 9) за травень 2010 року 09.05.10; 10) за червень 2010 року 09.06.10; 11) за липень 2010 року 09.06.10; 12) за серпень 2010 року 09.08.10; 13) за вересень 2010 року 09.09.10; 14) за жовтень 2010 року 09.10.10; 15) за листопад 2010 року 09.11.10; 16) за грудень 2010 року 09.12.10; 17) за січень 2011 року 09.01.11; 18) за лютий 2011 року 09.02.11; 19) за березень 2011 року 09.03.11; 20) за квітень 2011 року 09.04.11; 21) за травень 2011 року 09.05.11.

Враховуючи роз`яснення викладені у п. 2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14, а також те, що умовами п. 7.2 Договору оренди не встановлено іншого, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (пеня), суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно заявлено до стягнення з відповідача пеню за період з 27.07.11 по 24.03.21 за порушення грошового зобов`язання по сплаті орендних платіж за період з вересня 2009 р. по січень 2011 р. включно.

Оскільки, шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання зі сплати орендних платежів мало бути виконане: за лютий 2011 року спливає 10.08.11, за березень 2011 року спливає 10.09.11, за квітень 2011 року спливає 10.10.11, за травень 2011 року спливає 10.11.11, суд не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу нарахування пені (з 27.07.11 по 24.03.21) та зазначеного позивачем максимального розміру пені (80 560,50 грн.) дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача загальної суми пені у розмірі 155,42 грн., з якої:

1. 9,55 грн. пені нарахованої за період з 27.07.11 по 10.08.11 за порушення грошового зобов`язання по оплаті 1500 грн. орендної плати за лютий 2011 року;

2. 29,30 грн. пені нарахованої за період з 27.07.11 по 10.09.11 за порушення грошового зобов`язання по оплаті 1500 грн. орендної плати за березень 2011 року;

3. 48,41 грн. пені нарахованої за період з 27.07.11 по 10.10.11 за порушення грошового зобов`язання по оплаті 1500 грн. орендної плати за квітень 2011 року;

4. 68,16 грн. пені нарахованої за період з 27.07.11 по 10.11.11 за порушення грошового зобов`язання по оплаті 1500 грн. орендної плати за травень 2011 року.

З урахуванням викладеного вище, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 155,42 грн. В іншій частині вимоги про стягнення пені судом визнаються заявленими безпідставно.

При ухваленні рішення у цій справі судом враховано, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в т.ч. в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом, у зв`язку із чим під час вирішення питання щодо стягнення з відповідача пені та інфляційних судом не приймались до уваги наступні висновки (правова оцінка обставин справи) викладені у мотивувальній частині рішення від 13.07.11 у справі № 31/5009/3189/11 (суддя господарського суду Запорізької області Хуторной В.М.):

- «Аналіз наведених норм законодавства та змісту Договору оренди дає підстави для висновку, що сторони при укладанні договору не досягли згоди щодо розміру пені, оскільки сторонами не визначено від якої саме суми обчислюється пеня (суми невиконаного зобов`язання, суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, тощо). Таким чином, враховуючи, що укладеним між сторонами Договором оренди не встановлено розміру пені, позовна вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає, як така, що заявлена безпідставно.»;

- «Разом з тим, вимоги про стягнення з нього втрат від інфляції є не правомірними. Пунктом 3.1 Договору оренди встановлено, що Орендна плата за перший місяць оренди складає 1500 грн. (в т. ч. ПДВ). Щомісячний розмір орендної плати за кожен послідуючий місяць підлягає індексації на коефіцієнт інфляції за попередній місяць, встановлений Державним комітетом статистики України. Індексація розміру орендної плати здійснюється Орендарем наростаючим підсумком. Тобто, суму можливої інфляції сторони включили в розмір орендної плати. За таких обставин, стягнення інфляційних втрат відокремлено від орендної плати не є можливим».

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема, належить витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, який викладено у позовній заяві, витрати які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складаються із 15 000 грн. витрат на правничу допомогу та 2270 грн. судового збору.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 973,39 грн. судом покладається на відповідача.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 126 ГПК України).

Приписами ч. 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до положень абзаців 1 і 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження судові дебати не проводяться.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 9 лютого 2020 року по справі N 755/9215/15-ц зазначила, що вимога частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі N 817/1889/17.

Ураховуючи викладене, суд у справі № 908/1036/21 дійшов висновку, що під час розгляду даної справи підлягають застосуванню положення ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Оскільки, в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, а в строк до прийняття рішення позивачем, в підтвердження заявлених витрат на правничу допомогу, належного розрахунку та доказів оплати вказаних витрат, зокрема, договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт (наданих послуг), платіжного доручення, виписки по рахунку тощо, не подано, а також те, що заява про те, що такі докази будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у матеріалах справи станом на час прийняття рішення відсутня, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 15 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 123, 126, 129, 210, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мінаєвої Альони Станіславівни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційной номер НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи-підприємця Маловічко Ольги Аркадіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 9 128 (дев`ять тисяч сто двадцять вісім) грн. 96 коп. 3 % річних, 51 077 (п`ятдесят одну тисячу сімдесят сім) грн. 25 коп. інфляційних втрат, 155 (сто п`ятдесят п`ять) грн. 42 коп. пені та 973 (дев`ятсот сімдесят три) грн. 39 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ та п. 4 Розділу Х «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повне рішення складено 14.07.21.

Суддя В.Л. Корсун