ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 липня 2021 року Справа № 915/1052/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» (56301, Миколаївська обл., Врадіївський район, смт Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини», буд. 59; ідентифікаційний код 03764353) про забезпечення позову,

особи, що можуть отримати статус учасника справи:

відповідач: Врадіївська селищна рада (56301, Миколаївська обл., Врадіївський район, смт Врадіївка, вул. Незалежності, буд. 91; ідентифікаційний код 04376699)

без виклику учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

09.07.2021 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» одночасно з пред`явленням позову № 08/07-2021 від 08.07.2021, звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 08/07-2021-1 від 08.07.2021 про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити дію рішення в частині надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок (паїв) загальною площею 11,80 га;

- встановити заборону на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозводілених) земельних ділянок (паїв) загальною площею 11,80 га, надані дозволом ОСОБА_1 ; а у разі виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок (паїв) загальною площею 11,80 га - накласти заборону на затвердження технічної документації та укладення відповідних договорів оренди.

Заяву про забезпечення позову, мотивовано таким:

«У відповідності з порядком, передбаченим Земельним кодексом України та Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» було подано до Врадіївської селищної ради відповідно заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок на невитребувану (нерозподілену) земельну частку пай для отримання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: №10 від 24.03.2021, №22 від 21.04.2021 року, №23 від 21.04.2021, №24 від 21.04.2021 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок (паїв).

Незважаючи на те, що СТОВ Агрофірма «Україна» має переважне право на укладання договору оренди, маючи у користуванні істотну частину масиву земель сільськогосподарського призначення (більше 3000 га), рішенням №18 від 27.05.2021 Врадіївської селищної ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації на запитувані позивачем земельні ділянки - ОСОБА_1 .

Є підстави вважати, що ОСОБА_1 на підставі рішення Врадіївської селищної ради вже почав розробляти технічну документацію щодо наданих земельних ділянок з їх подальшим цільовим використанням.

Однак, Рішення №18 від 27.05.2021 позивач має намір оспорювати в судовому порядку, оскільки вважає його таким, що прийняте з порушенням вимог законодавства щодо врахування переважного права на укладення договору оренди земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок (паїв)».

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про повернення вказаної заяви заявнику, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У даному випадку Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» звернулося до господарського суду з заявою про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як слідує з положень ч. 2 ст. 139 ГПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 ГПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За правилами ч. 1, 7 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, судом встановлено, що заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» № 08/07-2021-1 від 08.07.2021 про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України, оскільки:

По-перше, у заяві про забезпечення позову, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, не визначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Суд зауважує, що чітке визначення предмета позову, з яким заявник звернувся до суду, саме в заяві про забезпечення позову є необхідним, оскільки за відсутності такого визначення, суд фактично позбавлений можливості оцінити співмірність та адекватність обраного заходу забезпечення позову із предметом позовних вимог, позаяк під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

При цьому, адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Разом із тим, у заяві № 08/07-2021-1 від 08.07.2021 про забезпечення позову Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» взагалі не зазначені як предмет позову так і обґрунтування необхідності його забезпечення. Посилання ж заявника в заяві про забезпечення позову на намір оспорювати в судовому порядку Рішення №18 від 27.05.2021, не може вважатися зазначенням предмета позову з обґрунтуванням необхідності даного забезпечення, оскільки товариством не визначено конкретного способу захисту свого порушеного чи оспорюваного права та не наведено відповідних обґрунтувань.

По-друге, заява про забезпечення позову, всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, заявник, відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинен зазначити в заяві про забезпечення позову свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Натомість Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» у заяві про забезпечення позову взагалі не вказано на заходи зустрічного забезпечення, які можуть бути застосовані судом.

По-третє, в порушення приписів ч. 2 ст. 139 ГПК України, в заяві № 08/07-2021-1 від 08.07.2021 про забезпечення позову, яка подана до відкриття провадження у справі, повне найменування іншої особи, яка може отримати статус учасника справи, зазначено неправильно. Так, у вказаній заяві товариство зазначає відповідачем Врадіївську селищну раду Первомайського району Миколаївської області (). Водночас, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що повним найменуванням юридичної особи з ідентифікаційним кодом 04376699 є Врадіївська селищна рада.

Отже, недотримання заявником вимог ст. 139 ГПК України тягне за собою застосування наслідків, встановлених ч. 7 статті 140 ГПК України, а саме повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Додатково, суд звертає увагу заявника на положення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідного до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Україна» № 08/07-2021-1 від 08.07.2021 про забезпечення позову з доданими до неї документами у справі № 915/1052/21 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Додатки (лише на адресу заявника):

- заява № 08/07-2021-1 від 08.07.2021 про забезпечення позову з доданими до неї документами всього на 3 арк., у т.ч. платіжне доручення № 2168 від 08.07.2021.

Суддя О.Г. Смородінова