УХВАЛА

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/6785/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/6785/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баркас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шурстеп"

про стягнення 61 698,00грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баркас" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шурстеп" про стягнення 61 698,00 грн., з яких 30 849,00 грн. основного боргу та 30 849,00 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №5/10 від 01.10.2017 в частині своєчасної оплати оренди приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Баркас" залишено без руху.

11.05.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду від 29.04.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Спичака О.М. у відпустці, розгляд матеріалів позовної заяви здійснювався після виходу судді на роботу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/6785/21. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для направлення справи на розгляд Господарського суду Київської області. При цьому, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі №916/142/19.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №760/6693/17-ц судом зазначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Судом було встановлено, що 01.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баркас" (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шурстеп" (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди №5/10 (далі - договір), на підставі якого, позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 344, 3 кв.м., за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 2, виробничий корпус (п.1.1. договору).

Таким чином, суд вважає, що спір у даній справі підлягає розгляду за правилами виключної підсудності - за місцем знаходження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 2, виробничий корпус.

Згідно з ч. 1 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У ч. 2 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 31, 182, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Справу №910/6785/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баркас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шурстеп" про стягнення 61 698,00 грн передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

2 Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Спичак