РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/6815/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" про стягнення 94 292,13 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 83 610,00 грн. основної заборгованості, 2 858,77 грн. 3% річних та 7 823,36 грн. інфляційних втрат за договором поставки №17-01/20 від 17.01.2020 року на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530, 538, 610, 612, 625, 626, 655, 691, 692 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

01.06.2021 року через канцелярію суду відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд закрити провадження по справі в частині стягнення 83 610,00 грн. основної заборгованості, у зв`язку з їх повною оплатою відповідачем за відсутністю предмета спору. Про що надав платіжне доручення №212 від 12.05.2021 року. В частині позовних вимог про стягнення 2 858,77 грн. 3% річних та 7 823,36 грн. інфляційних втрат, просив суд в позові відмовити з тих підстав, що прострочення виконання зобов`язання з оплати основного боргу у відповідності до умов договору наступає з дня отримання рахунку на оплату заборгованості, позивачем лише після пред`явлення позову 11.05.2021 року було виставлено рахунок на оплату №5312 від 11.05.2021 року на суму 83 610,00 грн., який 12.05.2021 року відповідачем було повністю оплачено. А тому в позові в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити. Також, відповідач просив стягнути на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

14.06.2021 року через канцелярію суду позивач надав суду відповідь на відзив, в якій підтвердив сплату відповідачем основної суми заборгованості.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу підлягає закриттю, а позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством "Волиньобленерго" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" (покупець) укладено договір поставки №1-01/20 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити відходи та брухт кольорових металів (далі - товар), утворений внаслідок власної господарської діяльності постачальника, в кількості відповідно до оформлених актів прийому-передачі та за ціною, яка відображена в протоколі узгодження договірної ціни, який є його невід`ємною частиною даного договору.

Постачальник відвантажує товар покупцю в продовж 10 робочих днів з дня проведення попередньої оплати покупцем. Датою поставки є дата, зазначена в накладній, та інших документах (п.п.3.2, 3.3 договору).

Разом з поставкою товару постачальник зобов`язаний передати покупцеві оригінали наступних документів:

- рахунок на оплату конкретної партії товару;

- товаросупроводжувальних документів, а саме товарно-транспортної накладної;

- акт прийому металів чорних (вторинний) та/або акт прийому брухту і відходів кольорових металів (п.3.4 договору).

Згідно із п. 3.5 договору перехід права власності на товар відбувається в момент відвантаження товару.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата товару здійснюється на підставі виставленого рахунку на узгоджену партію.

Актом приймання металів чорних та кольорових металів №31 від 03.03.2020 року, товарно-транспортною накладною №Р16 від 03.03.2020 року, підтверджується факт поставки товару позивачем відповідачеві за договором на суму 83 610,00 грн.

Відповідно до рахунку на оплату №5312 від 11.05.2021 року на суму 83 610,00 грн., позивач на виконання п.6.1 договору виставив відповідачу рахунок на узгоджену партію товару - 11.05.2021 року.

Згідно платіжного доручення № 212 від 12.05.2021 року на суму 83 610,00 грн., відповідач оплатив поставлений товар за договором у повному обсязі на наступний день після виставлення йому рахунку на оплату №5312 від 11.05.2021 року.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості за договором на суму 83 610,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що у відповідності до умов п. 6.1. договору строк виконання зобов`язання з оплати отриманого товару визначено з моменту виставлення позивачем відповідачу рахунку на узгоджену партію товару, вказаний рахунок позивачем виставлено лише 11.05.2021 року, та 12.05.2021 року відповідачем його було повністю оплачено, то в позові в частині стягнення 2 858,77 грн. 3% річних та 7 823,36 грн. інфляційних втрат за період з березня 2020 року по квітень 2021 року слід відмовити за безпідставністю.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд про стягнення на його користь з позивача 4000 грн. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем надано належні докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 17.10.2018 року із додатковою угодою №4 від 26.05.2021 року, рахунок-фактуру №СФ-0000012 від 28.05.2021 року на суму 4 000,00 грн., платіжне доручення №241 від 28.05.2021 року на суму 4 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 129, 130 ГПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 231, 232, 233, 236 - 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження в частині стягнення 83 610,00 грн. основного боргу закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (вул. Єршова, 4, м.Луцьк, Волинська область, 43023, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" (вул.Якіра 10-А, оф. 13, м.Київ, 04119, ) 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 12.07.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна