ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. Справа№ 910/1122/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 07.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 (повний текст складено 27.04.2021)

у справі №910/1122/21 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Акціонерного товариства "ВТБ Банк"

про стягнення 82 600,00 грн штрафу і 82 600,00 грн пені,

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (відповідача) про стягнення 82 600 грн штрафу, накладеного на відповідача рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №143-26.13/67-18 (надалі - рішення №91-р/тк), та 82 600 грн пені, нарахованої за невиконання рішення №91-р/тк.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач у встановлений строк не виконав рішення №91-р/тк про стягнення 82 600 грн штрафу.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" в дохід загального фонду Державного бюджету України 82 600 грн штрафу і 82 600 грн пені. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на користь Антимонопольного комітету України 2478 грн судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для стягнення в судовому порядку штрафу та пені.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/1122/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції скаржник зазначає про неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

По - перше, судом першої інстанції не застосовано норму Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що на думку відповідача призвело до ухвалення незаконного рішення в частині стягнення пені у розмірі 82600,00 грн.

По - друге, відповідач вважає, що позивач передчасно звернувся з даним позовом до місцевого господарського суду, оскільки Антимонопольний комітет України не звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" із заявою про визнання кредиторських вимог та не отримував відмову Уповноваженої особи у визнанні кредиторських вимог, тому за твердженням відповідача, станом на теперішній час взагалі відсутній предмет спору.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/1122/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/1122/21; зупинено рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/1122/21 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги призначено на 07.07.2021.

В судове засідання, яке відбулося 07.07.2021 з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції, щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.11.2019 тимчасовою адміністративної колегії Антимонопольного комітету України прийнято рішення №91-р/тк яким:

- визнано, що відповідач вчинив порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 07.12.2018 №143-26.13/01-16459 у встановлений ним строк (пункт 1 рішення №91-р/тк);

- за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення №91-р/тк, накладено на відповідача штраф у сумі 82 600 грн.

Вищевказане рішення №91-р/тк було надіслано на адресу відповідача супровідним листом від 29.11.2019 №143-26.13/01-15752 та отримано останнім 04.12.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження Банка.

Отже, строк добровільної сплати відповідачем суми штрафу закінчився 04.02.2020.

Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2020 року відповідачем було оскаржено вищезгадане рішення до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 відкрито провадження у справі №910/230/20 за позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №91-р/тк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/230/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020, у задоволенні позову відмовлено.

В подальшому Акціонерним товариством "ВТБ Банк" було подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.11.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ Банк" повернуто скаржнику.

Посилаючись на наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені за порушення двомісячного строку сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" в дохід загального фонду Державного бюджету України 82 600 грн штрафу і 82 600 грн пені. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на користь Антимонопольного комітету України 2478 грн судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

Предметом спору є стягнення штрафу, накладеного рішення №91-р/тк за порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, а також стягнення пені, нарахованої за прострочення сплати штрафу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення № 91-р/тк у встановленому законом порядку не визнане недійсним, а тому вказане рішення в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим для виконання.

За правилами ст. 49 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо, зокрема, відповідача - юридичну особу ліквідовано.

Статтею 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство "ВТБ Банк" перебуває у стані припинення.

Виходячи з наведено, колегія суддів зазначає, що на момент прийняття рішення №91-р/тк у відповідача були відсутні підстави для закриття розгляду справи щодо порушення Акціонерним товариством "ВТБ Банк" законодавства про захист економічної конкуренції без прийняття рішення по суті.

Доводи відповідача про незастосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", судовою колегією відхиляються, оскільки штраф накладений рішенням №91р/тк позивача за порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, не є грошовим зобов`язанням, а пеня нарахована відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не є фінансовою санкцією, нарахованою внаслідок невиконання зобов`язання, а тому дія Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на такі правовідносини не поширюється.

Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/11550/18.

В силу приписів ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням відділення, стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Частинами 7 і 9 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Комітету та стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Посилання відповідача на те, що позивач не звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ Банк" із заявою про визнання кредиторських вимог та не отримував відмову Уповноваженої особи у визнанні кредиторських вимог, колегію суддів до уваги не приймаються, так як рішення № 91-р/тк не є виконавчим документом, а отже, не могло пред`являтися як вимога кредитора до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб чи до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені є обґрунтованими та відповідають вимогам ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання у процесуальному сенсі, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги, таких підстав колегією суддів також не встановлено.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ Банк" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/1122/21 - без змін.

Матеріали справи №910/1122/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.07.2021.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна