ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Справа№ 910/14193/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 24.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 (повний текст рішення складено 21.12.2020)

у справі №910/14193/20 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг"

до Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича

про стягнення заборгованості в розмірі 296 588,79 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості загалом в розмірі 296 588,79 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 28.10.2020), з яких:

- 212 489,22 грн. заборгованості з орендної плати (нарахована позивачем за період з 09.10.2019 по 12.09.2020);

- 57 001,90 грн. експлуатаційних витрат (нараховані позивачем за період з 09.10.2019 по 12.09.2020);

- 9 712,40 грн. заборгованості по комунальним послугам (нараховані позивачем за період з 09.10.2019 по 12.09.2020);

- 17 385,27 грн. витрат на популяризацію (нараховані позивачем за період з 09.10.2019 по 12.09.2020).

Позовна заява обґрунтована порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди А7/К-1 від 09.10.2019, в частині здійснення розрахунків за укладеним договором.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував посилаючись на необґрунтованість вимог позивача з тих підстав, що укладений між сторонами Договір є розірваним з 13.06.2020, у зв`язку з направленням відповідачем повідомлення від 12.03.2020 про розірвання Договору, а отже нарахування здійснені позивачем після означеної дати є протиправними, як і нарахування інших обумовлених договором платежів.

Короткий зміст ухваленого рішення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 позов задоволено повністю: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" заборгованість в розмірі 296 588,79 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 448,83 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки заперечення відповідача не спростовують наявність у відповідача обов`язку зі сплати платежів за Договором, у заявленому позивачем розмірі, доказів сплати яких у повному обсязі відповідачем, матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що в даному випадку, має місце порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 212 489,22 грн., зі сплати експлуатаційних витрат в розмірі 57 001,90 грн., зі сплати комунальних послуг в розмірі 9 712,40 грн., зі сплати витрат на популяризацію в розмірі 17 385,27 грн. підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Кучеренко Олег Романович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/14193/20 у повному обсязі та ухвалили нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи скаржника зводяться до того, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що фактичне припинення договірних відносин між сторонами відбулось 17.03.2020, оскільки саме з цієї дати відбулось припинення користування відповідачем орендованим майном внаслідок запроваджених Урядом карантинних обмежень, а надіслані відповідачем позивачу повідомлення № 1 від 11.06.2020, претензія № 1 від 12.06.2020, лист № 3 від 24.06.2020 свідчать про висловлення відповідачем волі на розірвання договору оренди. Крім того, листом-повідомленням від 12.03.2020 відповідач повідомив позивача в порядку, обумовленому договором, про його розірвання, у зв`язку з чим підстави для нарахування позивачем платежів за спірний період - відсутні. Крім того, судом першої інстанції не враховано наявність форс-мажорних обставин стосовно підстав для розірвання договору оренди, а саме - запровадженого карантину на території України, що спричинило заборону діяльності ТРЦ, зокрема і в тому, якому відповідач орендував приміщення.

Також, 26.04.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов контр розрахунок позовних вимог, в якому скаржник наголошував на відсутності заборгованості перед позивачем по договору у заявленому до стягнення розмірі.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду. У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказував на законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, а також відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Позивач наголошував, що судом першої інстанції у повному обсязі були досліджені усі обставини справи і докази, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування заборони суперечливої поведінки та добросовісності і встановив, що повідомлення відповідача від 12.03.2020 суперечить умовам договору, а тому обгрунтовано не прийнято судом як повідомлення про розірвання договору, а інше листування - є неналежними доказами.

Крім того, відповідач не був обмежений у використанні орендованого приміщення згідно договору, незважаючи на карантинні обмеження, а також у додатковій угоді від 28.04.2020 сторони дійшли згоди про звільнення відповідача від орендної плати на час запроваджених карантинних заходів. Також, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи відповідача про протиправність нарахування орендної плати за період з 17.03.2020 по 11.05.2020. Крім того, позивач вказував на відсутність форс-мажорних обставин в обґрунтування підстав для звільнення відповідача від орендної плати.

Також, 05.05.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов розрахунок позовних вимог, який складає ціну позову, і в якому наведено заборгованість, за розрахунками позивача, за кожним місяцем окремо за кожним платежем по договору, а 23.06.2021 - акт звірки взаєморозрахунків по договору.

Короткий зміст заперечень проти відзиву

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, які прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду, і в яких скаржник додатково наголошував на обґрунтованості доводів апеляційної скарги та наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/14193/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/14193/20 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

10.02.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020, розгляд справи призначено на 01.04.2021.

01.04.2021 у розгляді справи № 910/14193/20 оголошено перерву на 13.05.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. 13.05.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.05.2021 у справі №910/14193/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 справу №910/14193/20 прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.

У судовому засіданні 13.05.2021 у розгляді справи № 910/14193/20 оголошено перерву на 24.06.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. 24.06.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.06.2021 у справі №910/14193/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 справу №910/14193/20 прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

У судовому засіданні 24.06.2021 судом оголошувалась технічна перерва.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судовому засіданні 24.06.2021 скаржник надав пояснення по суті справи, відповідно просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/14193/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні 24.06.2021 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 09 жовтня 2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Кучеренком Олегом Романовичем (далі - орендар, відповідач) укладено Договір оренди № А7/К-1 (далі - Договір) за умовами якого, орендодавець зобов`язується передати в оренду приміщення, яке знаходиться в торговому центрі, а орендар зобов`язується прийняти, оплатити орендну плату і повернути приміщення орендодавцю на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до п. 3.1-3.4 Договору приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на першому поверсі торгового центру - секція № А7.

Місцезнаходження приміщення визначається згідно витягу з плану торгового центру (Додаток А до цього Договору), відмічене кольором або штрихуванням.

Площа приміщення, яке передається в оренду, складає 96,20 кв.м. Вказана площа приміщення може бути змінена після виконання орендарем опоряджувальних робіт згідно ст. 4 цього Договору. При цьому площа приміщення не підлягає зменшенню за рахунок встановлених орендарем стін, внутрішніх перегородок та перекриття. Орендна плата та інші платежі, передбачені цим Договором, будуть нараховуватись у відповідності до даних площі приміщення, вказаних в цьому пункті Договору.

Основні характеристики приміщення викладені в технічній специфікації приміщення (Додаток Б до цього Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення та закінчується в останній день строку оренди. Закінчення чи дострокове припинення строку дії Договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань, а також від відповідальності за порушення Договору, якщо такі зобов`язання чи порушення виникли чи сталися під час дії Договору (п. 8.1 Договору).

У відповідності до п. 8.2 Договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар - прийняти приміщення в оренду в дату початку, що підтверджується підписанням Акту прийому-передачі приміщення. У разі прострочення виконання вказаного зобов`язання орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 50 відсотків основної орендної плати за перший місяць строку оренди.

Згідно з п. 8.4 Договору строк оренди становить 547 календарних днів та починає обчислюватися з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення.

Пунктом 10.1 Договору узгоджено, що орендар зобов`язаний сплачувати основну орендну плату в розмірі і в строки, які визначені у цьому Договорі.

Відповідно до п. 10.2 Договору розмір основної орендної плати за один місяць складає суму у гривнях, яка розраховується за наступною формулою: основна орендна плата = площа приміщення х (орендна ставка х Індекс К1 х Індекс К2) + ПДВ, де площа приміщення - площа приміщення, вказана в п. 3.3 Договору; орендна ставка - сума у гривнях, а саме: 561,00 грн. без ПДВ за 1 кв.м. приміщення; індекс К1 - індекс зміни курсу долара США. Індекс К1 визначається шляхом ділення курсу гривні до долара США, за попередній робочий день до дня виставлення рахунку, а в разі відсутності рахунку - на п`ятнадцяте число місяця, що передує оплачуваному місяцю, на курс гривні до долара США, визначений на день укладення цього Договору. При цьому, якщо 15 число місяця, вказане в цьому пункті Договору, припадає на вихідний або офіційний святковий та неробочий день, курс гривні до долара США визначається на дату останнього робочого дня, що передує такому неробочому дню. Індекс К1 застосовується лише у випадках, коли він більший 1. Індекс К1 після розрахунку округлюється до двох знаків після коми; Індекс К2 - індекс зміни основної орендної плати. Індекс К2 на момент укладення цього Договору дорівнює 1. З тринадцятого місяця строку оренди орендодавець має право в односторонньому порядку змінювати індекс К2 на строк Договору, що залишився. Збільшення Індексу К2 можливо не частіше 1 разу протягом одного року строку оренди у розмірі, що не перевищує десяти відсотків за кожне таке збільшення, по відношенню до попереднього розміру індексу К2. Зміна орендодавцем Індексу К2 здійснюється автоматично в порядку, встановленому цим пунктом Договору без письмового повідомлення про це орендаря.

Якщо інше не передбачене цим Договором, основна орендна плата сплачується орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю (п. 10.3 Договору).

Відповідно до п. 10.5 Договору нарахування основної орендної плати починається з дати початку і закінчується в день підписання Акту повернення приміщення відповідно до ст. 42 цього Договору.

Згідно з п. 10.6 Договору до 20 жовтня 2019 року орендар зобов`язаний сплатити основну орендну плату за перший місяць строку оренди в сумі 53 968,20 грн., крім того ПДВ 20%.

У відповідності до п. 10.7 Договору у випадку, якщо дата початку припадає не на перше число місяця, то основна орендна плата сплачується орендарем у такому порядку:

- основну орендну плату за місячний період, перебіг якого починається з дати початку, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві протягом десяти календарних днів з дати укладення цього Договору;

- основну орендну плату за період залишку місяця, який має бути частково оплачений відповідно до пп. 10.7.1 цього Договору, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві до 25 числа, що передує такому місяцю;

- основну оренду плату за наступні періоди строку оренди орендар зобов`язаний сплачувати в порядку, встановленому в п. 10.3 цього Договору. При розрахунку орендної плати, проіндексована орендна ставка округлюється до двох знаків після коми.

Пунктом 11.1 Договору узгоджено, що орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати орендодавцеві вартість комунальних послуг, які використані для утримання приміщення.

Вартість комунальних послуг, використаних для утримання приміщення, розраховується згідно показань лічильників, встановлених в приміщенні, або згідно розрахунків, проведених орендодавцем на пропорційній основі, в залежності від технічних характеристик обладнання, механізмів та/або систем орендаря, які потребують забезпечення відповідними ресурсами (якщо не існує можливості встановити окремий лічильник), з використанням відповідних тарифів оплати, встановлених постачальниками відповідних послуг. Розмір компенсації за використанні для утримання приміщення комунальні послуги нараховується та сплачується з урахуванням ПДВ (п. 11.2 Договору).

У відповідності до п. 11.3 Договору орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати орендодавцеві витрати на утримання електромереж, які розраховуються за наступною формулою: С=Т х К х 0,35 + ПДВ, де С - сума витрат орендодавця на утримання електромереж за календарний місяць, що підлягає відшкодуванню орендарем; Т - вартість однієї кВт/год електроенергії, по якій енергопостачальна компанія поставляє електроенергію для торгового центру впродовж періоду, за який здійснюється розрахунок; К - кількість кВт/год електроенергії, використана для утримання приміщення за календарний місяць.

Згідно з п. 11.4 Договору обов`язок орендаря по відшкодуванню витрат за комунальні послуги (в тому числі витрат на утримання електромереж) виникає з дати надання доступу до приміщення або з дати початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться.

За умовами п. 11.5 Договору орендар зобов`язаний компенсувати орендодавцеві вартість використаних комунальних послуг, не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним.

Пунктом 12.1 Договору узгоджено, що якщо інше не передбачено цим Договором, орендар зобов`язаний щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, оплачувати орендодавцю експлуатаційні витрати.

Згідно з п. 12.2 Договору нарахування експлуатаційних витрат починається з дати надання доступу до приміщення або з дати початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться, і закінчується в день підписання Акту повернення приміщення відповідно до ст. 42 цього Договору.

Відповідно до п. 12.3 Договору розмір експлуатаційних витрат за один місяць складає суму у гривнях, яка розраховується за наступною формулою: експлуатаційні витрати = площа приміщення х (ставка експлуатаційних витрат х Індекс К1Е х Індекс К2Е) + ПДВ, де площа приміщення - площа приміщення, вказана в п. 3.3 цього Договору; ставка експлуатаційних витрат - сума у гривнях, а саме: 153,00 грн. без ПДВ за оди кв.м. приміщення; Індекс К1Е - індекс зміни курсу долара США. Індекс К1Е визначається шляхом ділення курсу гривні до долара США, за попередній робочий день до дня виставлення рахунку, а в разі відсутності рахунку - на п`ятнадцяте число місяця, що передує оплачуваному місяцю, на курс гривні до долара США, визначений на день укладення цього Договору. При цьому, якщо 15 число місяця, вказане в цьому пункті Договору, припадає на неробочий день, курс гривні до долара США визначається на дату останнього робочого дня, що передує такому неробочому дню. Індекс К1Е застосовується лише у випадках, коли він більший 1. Індекс К1Е після розрахунку округлюється до двох знаків після коми; Індекс К2Е - індекс зміни експлуатаційних витрат. Індекс К2Е на момент укладення цього Договору дорівнює 1. З тринадцятого місяця строку оренди орендодавець має право в односторонньому порядку змінювати індекс К2Е на строк Договору, що залишився. Збільшення Індексу К2Е можливо не частіше 1 разу протягом одного року строку оренди у розмірі, що не перевищує десяти відсотків за кожне таке збільшення, по відношенню до попереднього розміру індексу К2Е. Зміна орендодавцем Індексу К2Е здійснюється автоматично в порядку, встановленому цим пунктом Договору без письмового повідомлення про це орендаря.

Сторони погодилися, що орендодавець не зобов`язаний надавати орендарю будь-які розрахунки щодо експлуатаційних витрат (п. 12.5 Договору).

Згідно з п. 12.6 Договору до 20 жовтня 2019 року орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві експлуатаційні витрати за перший місяць строку оренди в сумі 14 718,60 грн., крім того ПДВ 20%.

У відповідності до п. 12.7 Договору у випадку, якщо дата надання доступу до приміщення або дата початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться, припадає не на перше число місяця, то експлуатаційні витрати сплачуються орендарем у такому порядку:

- експлуатаційні витрати за місячний період, перебіг якого починається з дати надання доступу до приміщення або з дати початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві протягом десяти календарних днів з дати укладення цього Договору;

- експлуатаційні витрати за період залишку місяця, який має бути частково оплачений відповідно до пп. 12.7.1 цього Договору, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві до 25 числа, що передує такому місяцю;

- експлуатаційні витрати за наступні періоду строку оренди орендар зобов`язаний сплачувати в порядку, встановленому в п. 12.1 цього Договору. При розрахунку експлуатаційних витрат, проіндексована ставка експлуатаційних витрат округлюється до двох знаків після коми.

Пунктом 13.1 Договору узгоджено, що якщо інше не передбачено цим Договором, орендар зобов`язаний, щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, оплачувати орендодавцю витрати на популяризацію.

Нарахування витрат на популяризацію починається з дати надання доступу до приміщення або з дати початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться, і закінчується в день підписання Акту повернення приміщення відповідно до ст. 42 цього Договору (п. 13.2 Договору).

Відповідно до п. 13.3 Договору розмір витрат на популяризацію за один місяць складає суму у гривнях, яка розраховується за наступною формулою: витрати на популяризацію = площа приміщення х (ставка витрат на популяризацію х Індекс К1П х Індекс К2П) + ПДВ, де площа приміщення - площа приміщення, вказана в п. 3.3 цього Договору; ставка витрат на популяризацію - сума у гривнях, а саме: 45,90 грн. без ПДВ за оди кв.м. приміщення; Індекс К1П - індекс зміни курсу долара США. Індекс К1П визначається шляхом ділення курсу гривні до долара США, за попередній робочий день до дня виставлення рахунку, а в разі відсутності рахунку - на п`ятнадцяте число місяця, що передує оплачуваному місяцю, на курс гривні до долара США, визначений на день укладення цього Договору. При цьому, якщо 15 число місяця, вказане в цьому пункті Договору, припадає на неробочий день, курс гривні до долара США визначається на дату останнього робочого дня, що передує такому неробочому дню. Індекс К1П застосовується лише у випадках, коли він більший 1. Індекс К1П після розрахунку округлюється до двох знаків після коми; Індекс К2П - індекс зміни витрат на популяризацію. Індекс К2П на момент укладення цього Договору дорівнює 1. З тринадцятого місяця строку оренди орендодавець має право в односторонньому порядку змінювати індекс К2П на строк Договору, що залишився. Збільшення Індексу К2П можливо не більше 1 разу протягом одного року строку оренди у розмірі, що не перевищує десяти відсотків за кожне таке збільшення, по відношенню до попереднього розміру індексу К2П. Зміна орендодавцем Індексу К2П здійснюється автоматично в порядку, встановленому цим пунктом Договору без письмового повідомлення про це орендаря.

Сторони погодилися, що орендодавець не зобов`язаний надавати орендарю будь-які розрахунки щодо витрат на популяризацію (п. 13.5 Договору).

Згідно з п. 13.6 Договору до 20 жовтня 2019 року орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві витрати на популяризацію за перший місяць строку оренди в сумі 4 415,58 грн., крім того ПДВ 20%.

У відповідності до п. 13.7 Договору у випадку, якщо дата надання доступу до приміщення або дата початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться, припадає не на перше число місяця, то витрати на популяризацію сплачуються орендарем у такому порядку:

- витрати на популяризацію за місячний період, перебіг якого починається з дати надання доступу до приміщення або з дати початку, якщо опоряджувальні роботи орендарем не проводяться, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві протягом десяти календарних днів з дати укладення цього Договору;

- витрати на популяризацію за період залишку місяця, який має бути частково оплачений відповідно до пп. 13.7.1 цього Договору, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві до 25 числа, що передує такому місяцю;

- витрати на популяризацію за наступні періоду строку оренди орендар зобов`язаний сплачувати в порядку, встановленому в п. 13.1 цього Договору. При розрахунку витрати на популяризацію, проіндексована ставка витрати на популяризацію округлюється до двох знаків після коми.

Пунктом 41.4 Договору узгоджено, що орендодавець має право на одностороннє розірвання цього Договору, без сплати будь-яких неустойок, збитків, відшкодувань тощо, письмово попередивши про це орендаря не менш ніж за тридцять календарних днів, у разі вчинення орендарем істотного порушення цього Договору, або якщо орендодавець планує використовувати приміщення для власних потреб. В такому випадку, Договір вважається розірваним на 31 календарний день від дня відправки орендодавцем повідомлення про дострокове розірвання цього Договору. В цілях цього Договору істотним порушенням орендарем своїх зобов`язань за цим Договором, яке надає орендодавцю право відмови від зобов`язань за цим Договором, буде наявність, зокрема наступної обставини: орендар більш ніж на чотирнадцять календарних днів прострочив виконання своїх платіжних зобов`язань передбачених цим Договором, включаючи (але не обмежуючись) сплату орендної плати, внесення і поповнення гарантійного платежу, сплату експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, сплату орендної плати з обороту, відшкодування вартості комунальних послуг, інших платежів передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 41.9 Договору орендар має право достроково розірвати цей Договір за умови письмового повідомлення орендодавця шляхом надіслання повідомлення про дострокове розірвання Договору цінним листом з описом вкладення та повідомлення про це вручення за 90 календарних днів до дати такого дострокового розірвання Договору. В такому випадку сторони укладають додаткову угоду про дострокове розірвання Договору. Вказаний в цьому пункті Договору строк рахується з дати отримання орендодавцем від орендаря письмового повідомлення про дострокове розірвання Договору.

Згідно з п. 42.4 Договору повернення приміщення орендарем орендодавцю здійснюється на підставі Акту повернення приміщення, який підписується сторонами. Орендар повинен повернути приміщення в такому стані, в якому він його отримав, з урахуванням нормального зносу, в тому числі передати всі невід`ємні поліпшення.

Пунктом 42.7 Договору узгоджено, що орендар зобов`язаний здійснювати оплату всіх платежів, передбачених цим Договором, до моменту підписання сторонами Акту повернення приміщення.

За актом прийому-передачі приміщення від 29.11.2019 орендодавець відповідно до Договору передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування (оренду) приміщення: секція № А7, площею 96,2 кв.м., розташоване в будівлі торгово-розважального центру, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 12.

12.03.2020 відповідач звернувся до позивачем із Листом про розірвання договору з 01.04.2020, який отримано позивачем 24.03.2020.

28 квітня 2020 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до п. 1 якої, у зв`язку зі встановленням, відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами та доповненням, на всій території України карантину та призупинення з 17.03.2020 ведення орендарем господарської діяльності в приміщенні, а також керуючись ст. 762 ЦК України, орендар звільняється від сплати платежів за Договором починаючи з 17.03.2020, за виключенням оплати експлуатаційних витрат, заборгованості по Договору, відшкодування збитків/шкоди, а також оплати фактично спожитих орендарем комунальних послуг у вказаний період, якщо інше не буде передбачено законодавством України.

Зобов`язання орендаря по сплаті в повному об`ємі платежів за Договором поновлюються з дати офіційного повідомлення повноваження державними органами про скасування відповідних обмежувальних заходів щодо здійснення орендарем своєї господарської діяльності, на території України в цілому та/або в межах відповідної територіальної одиниці (п. 2 Додаткової угоди від 28.04.2020 до Договору).

Пунктом 9 Додаткової угоди від 28.04.2020 до Договору узгоджено, що всі інші умови Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними.

13 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із Повідомленням про розірвання Договору на підставі п. 41.4 Договору на 31 календарний день з моменту відправлення цього повідомлення, яке отримано відповідачем 26.08.2020.

Позивач зазначає, що ТОВ "Лекс Холдинг" взяті на себе за Договором зобов`язання виконало належним чином, однак відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату орендних платежів, експлуатаційних витрат, комунальних послуг та витрат на популяризацію за період з 09.10.2019 по 12.09.2020, своєчасно та у повному обсязі не здійснив, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 296 588,79 грн.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що Договір є розірваним з 13.06.2020, у зв`язку з направленням відповідачем повідомлення від 12.03.2020 про розірвання Договору, а отже нарахування здійснені позивачем після означеної дати є протиправними. Відповідач зазначає, що нарахування орендної плати за період з 17.03.2020 по 11.05.2020 є протиправним. Відповідач також зазначає, що позивач протиправно утримує з відповідача суму гарантійного платежу. Крім того, відповідач зазначає, що на підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивачем до позовної заяви надано розрахунок заборгованості та роздруківку карток рахунків, які не є первинними бухгалтерськими документами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Укладений між сторонами договір є договором оренди, відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та § 5 Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст. 525,526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 ГК України, пунктами 10.1, 11.1, 12.1, 13.1 Договору, орендар зобов`язаний сплачувати основну орендну плату, експлуатаційні витрати, комунальні витрати та витрати на популяризацію в розмірі і в строки, які визначені у цьому Договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 10.3 Договору, якщо інше не передбачене цим Договором, основна орендна плата сплачується орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю.

За умовами п. 11.5 Договору орендар зобов`язаний компенсувати орендодавцеві вартість використаних комунальних послуг, не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним.

Якщо інше не передбачено цим Договором, орендар зобов`язаний щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, оплачувати орендодавцю експлуатаційні витрати (п. 12.1 Договору).

Пунктом 13.1 Договору узгоджено, що якщо інше не передбачено цим Договором, орендар зобов`язаний, щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, оплачувати орендодавцю витрати на популяризацію.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що як вбачається з наявних в матеріалах справи карток рахунків, заборгованість відповідача за період з 09.10.2019 по 12.09.2020 зі сплати орендної плати складає 212 89,22 грн., зі сплати експлуатаційних витрат в розмірі 57 001,90 грн., зі сплати комунальних послуг в розмірі 9 712,40 грн., зі сплати витрат на популяризацію в розмірі 17 385,27 грн.

Проте, з вказаними висновками суду першої інстанції стосовно розміру заборгованості відповідача перед позивачем суд апеляційної інстанції не погоджується та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

У ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною третьою статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як зазначає відповідач, Договір розірвано відповідачем у відповідності до п. 41.9 Договору.

Відповідно до п. 41.9 Договору орендар має право достроково розірвати цей Договір за умови письмового повідомлення орендодавця шляхом надіслання повідомлення про дострокове розірвання Договору цінним листом з описом вкладення та повідомлення про це вручення за 90 календарних днів до дати такого дострокового розірвання Договору. В такому випадку сторони укладають додаткову угоду про дострокове розірвання Договору. Вказаний в цьому пункті Договору строк рахується з дати отримання орендодавцем від орендаря письмового повідомлення про дострокове розірвання Договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищевказаною умовою Договору надано право орендарю відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час, за умови направлення орендодавцю повідомлення за 90 календарних днів до дати такого дострокового розірвання Договору та укладення в подальшому Додаткової угоди про дострокове розірвання Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2020 відповідач направив позивачу Лист про розірвання договору, в якому вказував про його розірвання з 01.04.2020, і вказаний лист отримано позивачем 24.03.2020, що підтверджується в сукупності наявними у справі доказами: фіскальним чеком поштової установи та відстеженням рекомендованого відправлення Укрпошти.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в силу приписів п. 41.9 Договору, ст. 188 Господарського кодексу України, обумовлений вказаним пунктом Договору 90-денний строк повинен вираховуватись з дати вручення відповідного листа, і відповідно, який сплив 21.06.2020 (з урахуванням неробочих днів 19 та 20.06.2020), а отже з 22.06.2020 Договір є розірваним за ініціативою відповідача в односторонньому порядку, внаслідок чого, з урахуванням частини другої статті 653 ЦК України, у позивача 22.06.2020 припинився обов`язок нараховувати обумовлені договором платежі.

Висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не дотримано умови Договору про обов`язкове направлення такого повідомлення за 90 календарних днів до дати такого дострокового розірвання Договору, в зв`язку з чим, означене повідомлення не розцінюється судом як повідомлення відповідача орендодавця про розірвання Договору, здійсненого в порядку п. 41.9 Договору, а відтак і свідчити про розірвання договору в порядку п. 41.9 Договору - є помилковими, оскільки направляючи відповідний лист про розірвання договору в односторонньому порядку, відповідач реалізував відповідне обумовлене договором та законом право на одностороннє припинення правовідносин за договором, і зазначення ним у листі дати « 01.04.2020» не може бути підставою для обмеження його у здійсненні відповідного права на розірвання договору. При цьому, саме на суд покладено обов`язок здійснити відповідну належну правову кваліфікацію правовідносин учасників спору, з урахуванням усіх обстави справи в сукупності та перевіркою їх доказами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що з огляду на пункт 41.4 Договору, та направлене позивачем 13.08.2020 повідомлення у порядку п. 41.4 Договору, з огляду на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення передбачених Договором платежів більш ніж на чотирнадцять календарних днів, Договір є відповідно розірваним з 13.09.2020 - також є помилковими, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи в силу приписів п. 41.9 Договору, ст. 188 Господарського кодексу України, обумовлений вказаним пунктом Договору 90-денний строк повинен вираховуватись з дати вручення відповідного листа, і відповідно, який сплив 21.06.2020 (з урахуванням неробочих днів 19 та 20.06.2020), а отже з 22.06.2020 Договір є розірваним за ініціативою відповідача в односторонньому порядку, внаслідок чого, з урахуванням частини другої статті 653 ЦК України, у позивача 22.06.2020 припинився обов`язок нараховувати обумовлені договором платежі.

Також, посилання суду першої інстанції на те, що 28 квітня 2020 року відповідачем укладено з позивачем Додаткову угоду до Договору, відповідно до п. 9 якої, узгоджено, що всі інші умови Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними - жодним чином не спростовують обставини розірвання договору. Крім того, вказаною додатковою угодою сторони дійшли висновку про звільнення орендаря від сплати обумовлених договором платежів з 17.03.2020 до скасування відповідних обмежувальних карантинних заходів, а зобов`язання орендаря по сплаті в повному об`ємі платежів за Договором поновлюються з дати офіційного повідомлення повноваження державними органами про скасування відповідних обмежувальних заходів щодо здійснення орендарем своєї господарської діяльності, на території України в цілому та/або в межах відповідної територіальної одиниці (п. 2 Додаткової угоди від 28.04.2020 до Договору).

Також, суд апеляційної інстанції не досліджує обставини щодо протиправного утримання позивачем з відповідача суми гарантійного платежу, про які зазначає відповідач, оскільки останні не входять до предмету спору.

В свою чергу, позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача (з урахуванням зави про збільшення позовних вимог) обумовлені договором платежі за період з 01.06.2020 по 12.09.2020, проте, оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з 22.06.2020 Договір є розірваним за ініціативою відповідача в односторонньому порядку, внаслідок чого, з урахуванням частини другої статті 653 Цивільного кодексу України, у позивача 22.06.2020 припинився обов`язок нараховувати обумовлені договором платежі, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача обумовлених договором платежів з 22.06.2020 - є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При цьому, враховуючи те, що заявлений період до стягнення позивачем визначено з 01.06.2020, що підтвердив позивач у відповідному розрахунку суду апеляційної інстанції, а тому, за наслідками апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню обумовлені договором платежі за період з 01.06.2020 по 21.06.2020 (останній день чинності договору, оскільки з 22.06.2020 Договір є розірваним за ініціативою відповідача в односторонньому порядку, внаслідок чого, з урахуванням частини другої статті 653 ЦК України, у позивача 22.06.2020 припинився обов`язок нараховувати обумовлені договором платежі), і які за розрахунком суду апеляційної інстанції складають:

- орендна плата: підлягає стягненню в розмірі 22 210 грн. (69 942,79 грн (орендна плата за червень) /30 днів х 21 день оренди - 26 740,57 грн. - часткова оплата = 22 210,00 грн.);

- експлуатаційні витрати: підлягають стягненню в розмірі 5 114,00 грн. (19 075,31 грн (витрати загалом за червень) /30 днів х 21 день оренди - 8 242,48 грн. - часткова оплата = 5 114,00 грн.);

- комунальні послуги: підлягають стягненню в розмірі 2 079,00 грн. (2 979,94 грн. /30 днів х 21 день = 2 079,00 грн.);

- витрати на популяризацію: підлягають стягненню загалом в розмірі 1 823,00 грн. (5 722,36 грн. /30 днів х 21 день оренди - 2 2 187,59 грн. часткової оплати).

Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню по Договору: 22 210,00 грн. орендної плати, 5 114,00 грн. експлуатаційних витрат, 2 079,00 грн. комунальні послуги, 1 823,00 грн. витрати на популяризацію. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають з мотивів, наведених у даній постанові.

Інші доводи, пояснення та документи, надані учасниками справи, враховані судом апеляційної інстанції, проте, не впливають на зроблені висновки у вказаній постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції про повне задоволення позовних вимог ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи (стосовно наявності обумовлених законом підстав для розірвання договору та стягнення заявлених до стягнення коштів), за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (щодо обставини наявності у відповідача заборгованості за Договором за повний період, обрахований позивачем до 12.09.2020), висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи (зокрема, щодо наявності у відповідача обов`язку сплати платежів за договором за повний період нарахування їх позивачем до 12.09.2020), а також при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права (ст.ст.526, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України) та порушення норм процесуального права (ст. ст. 14, 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням мотивів даної постанови.

Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню по Договору: 22 210,00 грн. орендної плати, 5 114,00 грн. експлуатаційних витрат, 2 079,00 грн. комунальні послуги, 1 823,00 грн. витрати на популяризацію. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог за позовом та апеляційною скаргою, а саме:

- з відповідача на ворсить позивача підлягає стягненню 469 (чотириста шістдесят дев`ять) грн. 00 коп. судового збору за подачу позову.

- з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 5 971 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) грн.. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/14193/20 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/14193/20 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення у справі № 910/14193/20.

4. Позові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" до Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12; ідентифікаційний код: 31240623) заборгованість з орендної плати в розмірі 22 210 (двадцять дві тисячі двісті десять) грн., заборгованість з експлуатаційних витрат - 5 114 (п`ять тисяч сто чотирнадцять) грн. 00 коп., заборгованість по комунальним послугам - 2 079 (дві тисячі сімдесят дев`ять) грн. 00 коп., заборгованість з витрат на популяризацію - 1 823 (одна тисяча вісімсот двадцять три) грн. 00 коп., а також 469 (чотириста шістдесят дев`ять) грн. 00 коп. судового збору за подачу позову.

5. В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" до Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича - відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Холдинг" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12; ідентифікаційний код: 31240623) на користь Фізичної особи-підприємця Кучеренка Олега Романовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) 5 971 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

7. Видачу наказів на виконання даної постанови по справі № 910/14193/20 доручити Господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи № 910/14193/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту: 09.07.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік