ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 Справа № 917/122/21

за позовною заявою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ,36020, м.Полтава вул.Пилипа Орлика, 40а,

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО", 36022, м.Полтава, вул.Старий Поділ, 5,

про визнання договору укладеним в редакції Позивача

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: Мирна Р.В., док. в справі

представник відповідача: Ковтун Ю.І., док. в справі

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ звернулось до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" про визнання договору 504-7/12 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 04.01.2021 року укладеним в редакції Позивача.

Ухвалою від 08.02.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 25.02.21, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Ухвалою від 25.02.2021р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 23.03.2021, запропонувати учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження.

05.03.21 від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечив повністю (вх. № 2408).

16.03.21 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 2885).

Підготовче засідання, призначене на 23.03.2021р. не відбулося у зв`язку з хворобою судді.

Ухвалою від 30.03.2021р. суд постановив призначити справу №917/122/21 до розгляду у підготовчому засіданні 15.04.2021 р.

В підготовчому засіданні 15.04.21 за клопотанням представника відповідача суд оголосив перерву до 27.04.21.

Після перерви 26.04.21 від відповідача надійшли заперечення до відповіді на відзив.

Ухвалою від 27.04.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В зв`язку з неявкою сторін та надання можливості врегулювати спір мирним шляхом розгляд справи відкладався.

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення сторін та дослідив всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 06.07.2021 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Згідно із статутом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі КП ПОР "Полтававодоканал", позивач), затвердженого наказом Управління майном обласної ради № 110 від 30.11.2020, це Підприємство створене з метою задоволення потреб територіальних громад полтавської області з централізованого водопостачання та водовідведення. Предметом основної діяльності Підприємства є забір, очищення та постачання води, каналізація, водовідведення та очищення стічних вод.

За даними офіційного веб-сайту Антимонопольного комітету України Комунальне підприємство Полтавської обласної ради Полтававодоканал внесено до Переліку суб`єктів природних монополій, з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території Полтавської області.

КП ПОР "Полтававодоканал" звернулося до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі АТ "Полтаваобленерго", відповідач) з пропозицією про укладення договору 504-7/12 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 04.01.2021 року укладеним в редакції Позивача (далі Договір). До цього листа додано два примірники проекту вказаного договору .

11.01.2021 року на адресу КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» надійшов лист від АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» додатками до якого є один екземпляр договору № 504-7/12 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, підписаний АТ « 1ІОЛТАВАОЬЛЕНЕРЕО» та два екземпляри протоколу розбіжностей.

Згідно Протоколу розбіжностей до проекту Договору № 504-7/12 з індивідуальним споживачем про надання х послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 04.01.2021, відповідачем запропоновано викласти пункт 4.25 цього проекту Договору у наступній редакції: «У разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги Споживач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ. що діяла в період невиконання зобов`язання, яка нараховується в порядку що визначений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України».

Відповідачем також запропоновано викласти пункт 4.26 цього проекту Договору у наступній редакції: «У разі ненадання послуг, надання їх в неповному обсязі або неналежної якості Виконавець проводить перерахунок вартості послуги у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та сплачує Споживачеві пеню за кожний день невиконання зобов`язання, неналежного виконання зобов`язання у розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період ненадання послуг, надання їх в неповному обсязі або неналежної якості».

При вирішенні спору суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Iнші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

В п. 6 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, вказано, що надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги

Отже, вимога про обов`язковість укладення спірного договору встановлена у діючому законодавстві.

Відповідно до ч. 2 ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Згідно з вимогами частини 9 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, у резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст. 12 зазначеного Закону. У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов`язок.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.10.2018 у справі № 910/15590/17 та у постанові від 27.02.2020 у справі № 904/1983/19, про те, що суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише в разі, якщо встановить що існують правовідносини в силу яких сторони зобов`язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього.

Судом встановлено, що АТ "Полтаваобленерго" підписав спірний договір та додатки до нього з протоколом розбіжностей, в якому запропонував викласти пункти 4.25 та 4.26 в іншій редакції.

Зазначене свідчить про те, що відповідач не порушив прав позивача щодо укладення договору, відповідач не ухилявся від укладення договору, узгодив майже всі договірні умови, крім пунктів 4.25 та 4.26.

Тобто, між сторонами існує спір щодо розбіжностей у договорі, а не щодо укладення договору в цілому.

КП ПОР «Полтававодоканал» замість позову щодо врегулювання наявних розбіжностей в частині неузгоджених пунктів 4.25 та 4.26, заявило вимогу про визнання укладеним цього договору у редакції позивача у цілому без урахування протоколу розбіжностей відповідача. Це суперечить положенням статті 187 Господарського кодексу України стосовно порядку укладення господарських договорів за рішенням суду.

При цьому, розглянувши заявлені позовні вимоги про визнання укладеним цього договору у редакції позивача у цілому, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ч. 1 ст. 638 ЦК України вказано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В ч. 1 та ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України вказано, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

В п. 12.1 заявленого у позові проекту договору вказано, що його невід`ємними частинами є додатки № 1, № 2, № 3, № 4.

Як свідчать подані докази, позивач та відповідач підписали до Договору додаток № 1 «Перелік об`єктів», додаток № 2 «Акт розмежування балансової належності мереж водопостачання та водовідведення з визначенням точок передачі послуг по нежитловому приміщенню (офіс №5за адресою м. Полтава, пров. Петра Ротача, 15», додаток № 3 «Розрахунок об`ємів послуг по нежитловому приміщенню (офіс №5) за адресою м. Полтава, пров. Петра Ротача, 15», додаток № 4 «Звіт показників приладів обліку».

Проте, позивач не включив до прохальної частини позову узгоджений сторонами зміст цих додатків. При цьому, позивач не обґрунтовує підстав невключення цих додатків до тексту договору, який він прохає визнати укладеним у судовому порядку.

Тобто, викладена у прохальній частині позову редакція договору не містить усіх істотних умов щодо яких сторони мали намір досягти згоди, зокрема тексту невід`ємних додатків до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а отже, і самостійно доповнювати викладений у позові текст договору узгодженими сторонами додатками.

Також суд зазначає, що свобода договору, закріплена у статтях 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною.

У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Зокрема, ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов`язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору або примірного договору, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

В п. 6 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, вказано, що надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 затверджено Типовий договір з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Оскільки відповідач є індивідуальним споживачем, а об`єктом надання послуг централізованого водопостачання за цим Договором є нерухоме майно, яке є самостійним об`єктом нерухомості, то у даному випадку Договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення між КП ПОР «Полтававодоканал» та АТ «Полтаваобленерго» повинен укладатися відповідно до Типового договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - Типового договору), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690.

Частиною четвертою статті 179 ГК України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Водночас, слід мати на увазі, що відповідно до статті 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Тобто, в даному випадку, спірний Договір має бути оформлений відповідно до вимог Типового договору з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.184 ГК України, ст.ст. 7,12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 вбачається, що умови Типового договору набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Отже, спірний Договір повинен бути розроблений та відповідати типовому договору. Законодавець забороняє відступати від змісту типового договору, затвердженого органом державної влади, сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови (частина четверта статті 179 ГК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 зі справи № 921/375/17-г/14, у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 904/1983/19.

Відтак, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком відповідача лише за умови, що договір відповідає Типовому договору.

Суд встановив, що неузгоджені умови договору не відповідають вимогам Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, та змісту Типового договору, затвердженого цією постановою.

В п. 27 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги споживач сплачує пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги.

Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

В п. 24 Типового договору вказано, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги споживач сплачує пеню в розмірі __ відсотків, але не більш як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги.

Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Отже, неузгоджені умови договору не відповідають змісту п. 27 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, та аналогічним умовам Типового договору.

За даних обставин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки у позові відмовлено повністю.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 16.07.2021.

Суддя Киричук О.А.