ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2021 Справа № 525/391/19

Суддя Господарського суду Полтавської області , розглянувши матеріали позовної заяви

Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви до

ОСОБА_1

про визнання незаконним та скасування рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Релігійна громада Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви (далі - Релігійна громада) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконним рішення загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) Української Православної Церкви (далі - УПЦ) с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, яке оформлене протоколом № 1 від 08 лютого 2019 року, підписане ОСОБА_2 як головою зборів та ОСОБА_1 як секретарем зборів, та скасувати протокол від 08 лютого 2019 року № 1 загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) УПЦ с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області як незаконний;

- скасувати протокол № 1 від 08 лютого 2019 року загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) Української Православної Церкви (далі - УПЦ) с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області

Великобагачанський районний суд Полтавської області рішення від 12 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 23 липня 2020 року закрив провадження у справі за позовом Релігійної громади до ОСОБА_2 з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з його смертю.

Полтавський апеляційний суд постановою від 30 липня 2020 року рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав незаконним рішення загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) УПЦ, с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, яке оформлене протоколом від 08 лютого 2019 року № 1, підписане ОСОБА_2 як головою зборів та ОСОБА_1 як секретарем зборів. Скасував протокол загальних зборів віруючих Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку (Михайлівської церкви) УПЦ с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області від 08 лютого 2019 року № 1.

Верховний Суд постановою від 26 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 як представника ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 липня 2020 року скасував, провадження у справі закрив. Повідомив Релігійній громаді Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви, що розгляд справи за її позовом віднесено до юрисдикції господарських судів. Попередив Релігійну громаду Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви про те, що в разі неподання ними протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією справу буде повернено до суду першої інстанції.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у якій заявник просив направити справу № 525/391/19 за встановленою юрисдикцією.

У частині 4 статті 414 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що в разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

Оскільки постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року встановлено, що спір між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом) стосується управління такою юридичною особою, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви та передання вказаної справи для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Верховного суду від 24 червня 2021 року справу № 525/391/19 за позовом Релігійної громади Михайлівського молитовного будинку Української Православної Церкви до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська обласна державна адміністрація, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів, передано для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Розглянувши матеріали позовної заяви Господарський суд Полтавської області встановив, що відповідачем 3 визначено фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про захист персональних даних", порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які знаходяться у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім даних, які отримує Міністерство фінансів України від інших органів під час здійснення повноважень з контролю за дотриманням бюджетного законодавства в частині моніторингу пенсій, допомоги, пільг, субсидій, інших соціальних виплат.

Частиною 3 статті 16 Закону України "Про захист персональних даних" визначено, що суб`єкт відносин, пов`язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу (далі - запит) до персональних даних володільцю персональних даних.

Згідно з частиною 7 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Керуючись статтями 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Звернутися до Виконавчого комітету Устивицької сільської ради (вул. Шевченка, 4, с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, 38315) із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Виконавчий комітет Устивицької сільської ради у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1) інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалу направити на адресу Устивицької сільської ради (вул. Шевченка, 4, с. Устивиця Великобагачанський район Полтавська область, 38315)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає (статті 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Д. М. Сірош