ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року Справа № 915/593/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Обсідіант"

(49040, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.2; ідент.код 42197413; ел.адреса представника -

адвоката Носкової Н.М.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до відповідача: Приватного підприємства "Онікс-Опт"

(57251, Миколаївська обл., Вітовський р-н, смт.Воскресенське, вул.Соборна,

буд.58; ідент.код 36896357),

про: стягнення заборгованості у розмірі 114000,0 грн,-

в с т а н о в и в:

05.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Обсідіант" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 26.04.2021, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Онікс-Опт" 114000,0 грн боргу за договором поставки №01087 від 04.07.2019.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам договору поставки №01087 від 04.07.2019 та приписам чинного законодавства своєчасно та повністю не розрахувався за поставлений товар, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення суми основного боргу за поставлений товар у розмірі 114000,0 грн.

Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч.4 ст.176 ГПК України. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача. Запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Копія ухвали суду від 17.05.2021 була надіслана на адресу відповідача, яка вказана позивачем та зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження відповідача: 57251, Миколаївська обл., Вітовський р-н, смт.Воскресенське, вул.Соборна, буд.58; та 04.06.2021 отримана відповідачем.

Відповідачем не подавалось до суду заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

04.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Обсідіант", як постачальником, та Приватним підприємством "Онікс-Опт", як покупцем, укладено договір поставки №01087 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти товар відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість (п.1.1 Договору).

Договір підписано керівниками (директорами) обох сторін та такі підписи скріплено печатками підприємств.

Предметом даного договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних та/або товаротранспортних накладних, специфікаціях тощо), які є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної або транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару, якщо інший порядок переходу права власності на товар від постачальника до покупця не визначений постачальником (п.1.3 Договору).

Ціна на кожне найменування товару за цим договором визначається виходячи з відпускних цін встановлених постачальником на момент отримання заявки покупця та вважається остаточно узгодженою в розмірі вказаному у документах, що підтверджують передачу товару (накладні тощо), якщо інше не визначено постачальником відповідно до умов цього договору (п.4.1 Договору).

На виконання умов Договору постачальник здійснив поставку покупцеві товару на загальну суму 114000,0 грн, що підтверджується видатковими накладними №552 від 05.07.2019 на суму 68400,0 грн та №654 від 26.07.2019 на суму 45600,0 грн.

Видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в національній валюті України (гривнях) в безготівковому порядку шлях перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.2 Договору).

Договір є погодженим сторонами як на умовах 100% передоплата за товар, а у разі поставки товару та відсутності оплата за цей товар, сторони вважають це як прострочення оплати із відповідними наслідками, які випливають з договору. У такому випадку п.4.6 договору слід вважати таким, що втрачає юридичну силу (п.4.5 Договору).

Якщо цей договір підписаній на умовах відстрочення платежу, усі умови відносно поставленої партії товару відзначаються у специфікації, а у разі поставки товару та відсутності оплати за цей товар, сторони вважають це як прострочення оплати із відповідними наслідками, які випливають з договору. У такому разі п.4.5 договору слід вважати таким, що втрачає юридичну силу (п.4.6 Договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019. Якщо жодна зі сторін до терміну закінчення дії цього договору не повідомить іншу сторону про бажання припинити дію договору, то дія договору вважається продовженою на один рік на тих самих умовах, якщо інше письмово не буде погоджено сторонами (п.8.1 Договору).

Припинення дії цього договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань щодо розрахунків (п.8.2 Договору).

Позивач вказує, що відповідачем взагалі не вчинено дій щодо оплати поставленого товару, чим порушено законні права та інтереси позивача, як сторони зобов`язання, яка зі свого боку виконала взяті на себе обов`язки в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору купівлі-продажу ст.655 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору постачальник здійснив поставку покупцеві товару на загальну суму 114000,0 грн, що підтверджується видатковими накладними №552 від 05.07.2019 на суму 68400,0 грн та №654 від 26.07.2019 на суму 45600,0 грн.

Видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в національній валюті України (гривнях) в безготівковому порядку шлях перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.2 Договору).

Договір є погодженим сторонами як на умовах 100% передоплата за товар, а у разі поставки товару та відсутності оплати за цей товар, сторони вважають це як прострочення оплати із відповідними наслідками, які випливають з договору. У такому випадку п.4.6 договору слід вважати таким, що втрачає юридичну силу (п.4.5 Договору).

Якщо цей договір підписаній на умовах відстрочення платежу, усі умови відносно поставленої партії товару відзначаються у специфікації, а у разі поставки товару та відсутності оплати за цей товар, сторони вважають це як прострочення оплати із відповідними наслідками, які випливають з договору. У такому разі п.4.5 договору слід вважати таким, що втрачає юридичну силу (п.4.6 Договору).

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, незважаючи на визначений умовами договору порядок оплати товару, після прийняття товару у покупця виник обов`язок з його оплати в силу закону, що ним не було зроблено.

Частиною 1 ст.73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останній, всупереч умовам договору та приписів чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 114000,0 грн.

Відповідач не спростував вимоги позивача та не надав суду відповідні докази, які свідчать про погашення ним суми основного боргу.

За такого, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 114000,0 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Онікс-Опт" (57251, Миколаївська обл., Вітовський р-н, смт.Воскресенське, вул.Соборна, буд.58; ідент.код 36896357) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Обсідіант" (49040, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.2; ідент.код 42197413) 114000,0 грн основного боргу та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва