ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.07.2021 Cправа№ 914/2136/21

Господарський суд Львівської області у складі судді З.В. Горецької, розглянувши матеріали заяву про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО - ЮГ В» м. Львів

про: стягнення штрафу

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява про забезпечення позову (вх. №2939/21 від 14.07.2021 року). Дану заяву подано одночасно з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ЮГ В» про стягнення штрафу в розмірі 69 900,00 доларів США що станом на 25.06.2021 року еквівалентно 1 919 377,11 грн.

Позиція позивача (заявника) щодо забезпечення позову

19.11.2020 року між ABC Grains SA (далі - первісний кредитор, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-ЮГ В» (далі продавець) укладено Контракт №191120-2. На умовах Контракту продавець зобов`язувався здійснити поставку зерна кукурудзи 3 го класу у кількості 3 000,00 тон у строк до 30.01.2021 року. В порушення умов Контракту продавець взяті на себе зобов`язання не виконав, за що в силу умов Контракту та норм чинного законодавства останньому нарахований штраф в розмірі 10% від вартості непоставленого товару в розмірі 69 900,00 доларів США (699 000,00 доларів США*10%).

10.06.2021 року між ABC Grains SA та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО» (далі позивач) було укладено договір про переуступлення права вимоги №100621, за яким до позивача перейшло право вимоги по Контракту №191120-2 від 19.11.2020 року.

Ціллю укладення сторонами Контракту було отримання прибутку від господарської діяльності. В якості забезпечення виконання зобов`язання сторони передбачили стягнення штрафу (п. 12.3 Контракту).

На дату подання позовної заяви ТОВ «АГРО-ЮГ В» суму штрафу не сплатило. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «АГРО-ЮГ В» проведено державну реєстрацію у 2004 році, статутний капітал становить 24 000,00 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 02.06.2021, в оренді ТОВ «АГРО - ЮГ В» перебувають земельні ділянки загальною площею 2 489, 6851 гa в Хмельницькій області. Іншого майна, основних засобів виробництва у власності ТОВ «АГРО - ЮГ В» немає.

Беручи до уваги, що сума штрафу у 80 разів перевищує статутний капітал ТОВ «АГРО - ЮГ В», з метою реального виконання рішення суду виникає необхідність у забезпеченні позову.

Крім того позивач зазначає, що за час здійснення господарської діяльності з 2004 року боржник не набув у власність жодних засобів виробництва чи будь яке інше майно на яке може бути звернено стягнення.

Вказані обставини вказують на те, що ТОВ «АГРО - ЮГ В» здійснюючи свою господарську діяльність без власних засобів виробництва, мінімізує власні ризики, щодо відповідальності у разі невиконання зобов`язань та стягнення заборгованості.

Перелічені обставини є достатніми для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «АГРО-ЮГ В» в межах ціни позову, судового збору та витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд прийшов до обґрунтованого переконання про відмову в забезпеченні позову з огляду на таке.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову унормовано статтею 139 ГПК України. Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. (ч.1 ст.139 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Такі правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у багатьох постановах Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 15.07.2020 у справі №909/835/18, від 20.07.2020 у справі №914/2157/19.

В цілому доводи зави про забезпечення позову зводяться до того, що за відсутності у ТОВ «АГРО-ЮГ В» будь якого майна та засобів виробництва на, які може бути звернено стягнення при статутному капіталі в 24 000,00 грн., отриманий врожай сільськогосподарських культур вирощений на орендованих земельних ділянках може бути реалізований третім особам, що унеможливить реальне виконання зобов`язання.

З доводів наведених в заяві про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що у ТОВ «АГРО-ЮГ В» відсутні кошти, які можуть послугувати предметом стягнення у разі задоволення позовних вимог. Також судом не встановлено факту ухилення Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЮГ В» від обов`язку сплатити штраф згідно умов Контракту.

З наведених аргументів позивача не вбачається наявність виконавчих проваджень чи задоволених судових рішень, що набрали законної сили, що можуть свідчити про низьку платоспроможність боржника чи наявність проблем у здійсненні господарської діяльності.

Крім того застосування вказаного вище способу забезпечення позову не буде збалансованим щодо інтересів сторін. Факт накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО - ЮГ В», які знаходяться на рахунках відкритих в банківських та фінансово - кредитних установах може негативно вплинути на господарську діяльність товариства, оскільки унеможливить відтік коштів для цілей посівної компанії, збирання урожаю та супутніх потреб. Такі обставини в подальшому можуть вплинути на зменшення прибутку від вирощеної сільськогосподарської продукції або взагалі унеможливлять отримання такого прибутку у разі відсутності грошового забезпечення.

Таким чином, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання чи призведе до невиконання рішення суду, оскільки потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про недоцільності забезпечення позову.

Керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО - ЮГ В», які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО - ЮГ В», відкритих в банківських та фінансово-кредитних установах відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя З.В. Горецька