ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1497/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби, м. Київ

до 1) Комунального підприємства Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради, Київська область, м. Буча

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Утілсервіс, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка

про визнання недійсними результатів проведення процедури закупівлі та договору про надання послуг з розміщення побутових відходів

представники:

від позивачів не з`явився

від відповідачів не з`явились

від прокуратури С.С.Яворський

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.11.2018 по справі №911/1497/18 (суддя Христенко О.О.) позовні вимоги заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області та Північного офісу Держаудитслужи задоволено повністю; визнано недійсними результати проведення процедури закупівлі, що оформлені протоколом № 20 від 01.03.2018 проведення переговорів з ТОВ Утілсервіс щодо закупівлі послуг з розміщення твердих побутових відходів на полігоні; визнано недійсним Договір про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні № 66 від 07.03.2018, укладений між КП Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради та ТОВ Утілсервіс; стягнуто з КП Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради на користь прокуратури Київської області 1762,00 грн. судового збору; стягнуто з ТОВ Утілсервіс на користь прокуратури Київської області 1762,00 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2018 у справі №911/1497/18 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Верховного Суду у справі №911/1497/18 від 15.05.2019 касаційну скаргу ТОВ Утілсервіс задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 у справі №911/1497/18 скасовано; справу № 911/1497/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.09.2019 (суддя Сокуренко Л.В.) клопотання ТОВ Утілсервіс про залишення позову без розгляду задоволено та залишено без розгляду позовну заяву заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської міської ради та Північного офісу Держаудитслужби до 1. КП Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради, 2. ТОВ Утілсервіс про визнання недійсними результатів проведення процедури закупівлі та договору про надання послуг з розміщення побутових відходів.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 року у справі №911/1497/18 апеляційну скаргу заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.02.2021 року касаційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 та ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2019 у справі №911/1497/18 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 04.03.2021, справу №911/1497/148 передано до розгляду судді Господарського суду Київської області Д.Г.Зайцю.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року прийнято справу №911/1497/18 до провадження судді Д.Г.Зайця; підготовче засідання призначено на 13.04.2021 року, однак, судове засідання, призначене на 13.04.2021 року не відбулось.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року підготовче засідання призначено на 18.05.2021 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №906, №922, №914, №930, №954, у судове засідання 18.05.2021 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року підготовче засіданні відкладено на 15.06.2021 року.

Відповідачі та позивач 1, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №000, №985, №019, у судове засідання 15.06.2021 року без поважних причин не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Представник позивача 2 у судовому засіданні 15.06.2021 року вимоги прокурора підтримав та просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/1497/18 та призначено розгляд справи по суті на 13.07.2021 року.

До суду від Бучанської окружної прокуратури надійшли письмові пояснення №1175вих від 30.06.2021 року (вх. №16201/21 від 06.07.2021) на виконання вимог ухвали суду. У вказаних поясненнях також зазначено, що відповідно до п. 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019, місцеві прокуратури здійснюють повноваження окружних прокуратур до дня початку роботи окружних прокуратур. Пунктом 1 наказу Генерального прокурора №40 від 17.02.2021 «Про день початку роботи окружних прокуратур», днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15.03.2021 року. Пунктом 1 наказу Генерального прокурора №39 від 17.02.2021 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур», затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратури, відповідно до якого юрисдикція Бучанської окружної прокуратури Київської області поширюється на Бучанський район у межах: Бородянської селищної територіальної громади, Бучанської міської територіальної громади, Гостомельської селищної територіальної громади, Ірпінської міської територіальної громади, Коцюбинської селищної територіальної громади, Немішаївської селищної територіальної громади та Пісківської селищної територіальної громади. Враховуючи те, що з 15.03.2021 місцеві прокуратури припинили свою діяльність, а почали працювати окружні прокуратури, прокурор просить вважати позовну заяву у справі №911/1497/18 поданою керівником Бучанської окружної прокуратури Київської області.

Позивачі та відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №678, №643, №902, №660, у судове засідання 13.07.2021 року без поважних причин не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Прокурор у судовому засіданні 13.07.2021 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідачі належним чином та завчасно повідомлялись про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважних представників відповідачів.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 13.07.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено прокурором в позовній заяві, Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області за результатами опрацювання відкритої інформації щодо проведених процедур закупівель за бюджетні кошти, що розміщена на офіційному електронному майданчику з проведення торгів «Prozorro» встановлено порушення Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні договору про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні №66 від 07.03.2018 між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради та ТОВ «УТІЛСЕРВІС».

На верб-порталі Уповноваженого органу (www.prozoro.gov.ua) електронних документів 05.01.2018 (зміни внесено 23.02.2018) КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради оприлюднено інформацію щодо закупівлі послуг відповідно до річного плану закупівель на 2018 рік. А саме: розміщення твердих побутових відходів (ДК021-2015: 90513100-7 Послуги з утилізації побутових відходів; Код згідно з КЕКВ: відсутній), розмір бюджетного призначення за кошторисом або очікувана вартість предмета закупівлі: 905000 UАН; Процедура закупівлі: відкриті торги.

25.01.2018 та 13.02.2018 торги, що оголошені замовником було визнано такими, що не відбулись у зв`язку із поданням менше двох пропозицій для участі у торгах.

01.03.2018 року відбулися переговори тендерного комітету Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (як замовника) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» (як учасника, щодо проведення переговорної процедури) за результатами яких замовник та представник учасника дійшли згоди про наступне: предмет закупівлі - послуги з утилізації побутових відходів (ДК 021:2015:90513100-7); обсягу закупівлі - послуги з розміщення безпечних відходів у кількості 24 328 куб.м.; вартість закупівлі - 905 000,00 грн. з ПДВ; умови оплати - кошти замовника; строк надання послуг до 31.12.2018 року; місце поставки послуг - 08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 2. Результати переговорів оформлено протоколом №20 від 01.03.2018 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії повідомлення про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) UA-2018-03-01-000622-b замовником предмета закупівлі - розміщення твердих побутових відходів на полігоні (ДК 021:2015:90513100-7, послуги з утилізації побутових відходів), є Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради, учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс», ціна пропозиції - 905000,00 грн., умова застосування переговорної процедури закупівлі відповідно до ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2018-03-01-000622-b від 07.03.2018 року розміщено інформацію про укладення Договору про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (за договором замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» (за договором учасник) який відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації.

Так, 07.03.2018 року між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» (за договором - учасник) укладено Договір №66 про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні, згідно умов п. 1.1 якого, учасник зобов`язується надати замовнику послуги з розміщення безпечних відходів в кількості 24328 куб.м., а замовник прийняти та оплатити такі послуги. Учасник повинен надати послуги замовнику, передбачені в предметі Договору, якість яких відповідає вимогам стандартів, а також умовам, встановленим чинним законодавством України (п. 2.1 Договору).

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на відсутність у відповідача 2 матеріально-технічної бази, як одного з кваліфікаційних критеріїв тендерної документації, оскільки, вказана у паспорті місця видалення відходів (МВВ) земельна ділянка, що знаходиться в адміністративних межах Новозаліської сільської ради, зайнята ТОВ «Утілсервіс» самовільно, а відповідно вказаний у документації договір оренди землі є неукладеним, що підтверджується також обставинами, встановленими рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/2797/17 за позовом Новозаліської сільскої ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Враховуючи зазначене, на думку прокурора, подана відповідачем 2 пропозиція конкурсних торгів не відповідає кваліфікаційним критеріям, визначеним ст. 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та документації конкурсних торгів по закупівлі послуг утилізації сміття, а тому, така пропозиція підлягала відхиленню.

Прокурором також зазначено про наявність рішення Бородянської районної ради Київської області 15 сесії 7 скликання «Про заборону приймання, розміщення та захоронення твердих побутових відходів на сміттєзвалищі твердих побутових відходів на території Новозаліської сільської ради Бородянського району Київської області», згідно якого тимчасово заборонено приймання, розміщення та захоронення сміття на полігоні твердих побутових відходів на території Новозаліської сільської ради Бородянського району Київської області із сільських та селищних рад Бородянського району, крім сільських та селищних рад, які вже мають укладені договори, доручено Бородянській районній державній адміністрації довести рішення до відома ТОВ «Утілсервіс» на направити відповідне рішення.

Таким чином, прокурор просить суд визнати недійсними результати проведення процедури закупівлі, оформлені протоколом №20 від 01.03.2018 року проведення переговорів з ТОВ «Утілсервіс» щодо закупівлі послуг з розміщення твердих побутових відходів. Водночас, прокурор вважає, що відповідачі, укладаючи відповідний договір, діяли умисно всупереч інтересам держави та суспільства, що є підставою для визнання недійсним Договору про надання послуг з розміщення твердих побутових відходів на полігоні №66 від 07.03.2018 року, укладеного між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс», в порядку ст.ст. 203, 215, 228 Цивільного кодексу України.

Позивачами підтримані позовні вимоги прокурора з тих же підстав та обставин, що викладені у позовній заяві прокурором, а тому просили позов задовольнити повністю.

Заперечуючи проти позову відповідач 1 зазначив, що відсутність документів, непередбачених законодавством для учасника у складі тендерної пропозиції не може бути підставою для відхилення замовником такої пропозиції. Кваліфікаційні критерії визначаються самим замовником та саме ним встановлюється відповідність поданих документів тендерній документації. За твердженням відповідача 1, відповідач 2 в довільній формі надав інформацію про наявність матеріально-технічного забезпечення на розміщення, зберігання та сортування твердих побутових відходів, копії витягів з Державних реєстрів, копії паспортів місця видалення відходів (МВВ), інформацію про наявність основних засобів, устаткування та обладнання для виконання договору. На думку відповідача 1, пропозиція конкурсних торгів відповідача 2 відповідає умовам документації конкурсних торгів, при проведенні процедури закупівлі відповідачем 1 дотримано вимог чинного законодавства. Також, відповідач 1 вважає, що позивачами не надано доказів, які б свідчили про встановлення у судовому порядку факту використання відповідачем 2 земельної ділянки всупереч земельному законодавству України.

Відповідач 2 заперечуючи проти позову вказував, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відповідача 2 знаходиться в оренді земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0741, площею 13 га, строком користування до 31.12.2021, що свідчить про наявність у нього такого критерію, як матеріально-технічна база.

Відповідно ст.ст. 16, 26, 30 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, делеговані повноваження: здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв`язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об`єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об`єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об`єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Статтями 21, 33 Закону України «Про відходи» визначено, що органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, зокрема: наявність обладнання та матеріально-технічної бази. Визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в тендерній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Підставами для відхилення тендерної пропозиції згідно ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, є невідповідність учасника кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону, а також невідповідність тендерної пропозиції умовам тендерної документації.

Приписами ст.ст. 3, 12, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі», визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами, зокрема: відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій.

Закупівля може здійснюватися шляхом застосування, зокрема, переговорної процедури закупівлі.

Переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

Замовник під час проведення переговорів вимагає від учасника подання ним підтвердженої документально інформації про відповідність учасника кваліфікаційним вимогам відповідно до статті 16 цього Закону.

Так, з наявної в матеріалах справи копії тендерної документації предмету закупівлі - послуги з розміщення твердих побутових відходів на полігоні, код ДК 021:2015:90513100-7 (послуги з утилізації побутових відходів) вбачається, що відповідачем 1 встановлено кваліфікаційні критерії, зокрема, наявність обладнання та матеріально-технічної бази.

Відповідачем 2 надано відповідачу 1, зокрема, гарантійний лист щодо погодження технічного завдання, довідку про характеристику полігону, інформацію про наявність обладнання та матеріально-технічної бази, необхідних для виконання договору, та паспорт місця видалення відходів, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з Державного земельного кадастру.

Відповідач 2, обґрунтовуючи наявність необхідної для надання послуг матеріально-технічної бази, вказав про наявність у нього в довгостроковій оренді земельної ділянки площею 13,0 га, відведеної згідно Тимчасового договору оренди від 05.11.2004 для розміщення твердих побутових відходів (полігон ТПВ), що знаходиться за межами смт. Бородянка.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.10.2017 року у справі №911/2797/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року та постановою Верховного Суду від 15.05.2018 року, витребувано з незаконного користування у ТОВ «Утілсервіс» на користь територіальної громади села Нове Залісся в особі Новозаліської сільської ради земельну ділянку площею 13,0 га, що знаходиться на території Новозаліської сільської ради.

Під час розгляду справи №911/2797/17 судами встановлено, що тимчасовий договір оренди земельної ділянки від 05.11.2004 року та додаткова угода №1 від 16.09.2011 року до тимчасового договору від 05.11.2004 року не зареєстровані у встановленому законом порядку; акт прийому-передачі земельної ділянки сторонами договору не складався; розробка технічної документації не здійснювалася, а тому, тимчасовий договір оренди земельної ділянки від 05.11.2004 року та додаткова угода №1 від 16.09.2011 року є неукладеними.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені стосовно ТОВ «Утілсервіс», як користувача земельної ділянки площею 13,0 га за Тимчасовим договором оренди від 05.11.2004 року, є преюдиційними та не потребують повторного доведення під час розгляду справи №911/1497/18.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача 1 стосовно дотримання процедури закупівлі та наявності у відповідача 2 матеріально-технічної бази для надання послуг з вивезення побутового сміття, а саме, місця видалення відходів - полігону площею 13,0 га.

Статтею 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель», тендерною документацією передбачено наявність в учасника, зокрема, матеріально-технічної бази, як кваліфікаційного критерію для проведення процедури закупівлі.

Посилання відповідача 1 стосовно надання відповідачем 2 у складі тендерної пропозиції витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.05.2017 року, що на думку останнього підтверджує реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 13 га строком до 31.12.2021 не приймаються судом до уваги, оскільки, процедура закупівлі та надання відповідачем 2 необхідної документації відбувалися за наявності постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №911/2797/17, якою встановлено, що тимчасовий договір оренди земельної ділянки від 05.11.2004 та додаткова угода №1 від 16.09.2011 до названого договору є неукладеними, а відтак у відповідача 2 не виникло право користування вищезгаданою земельною ділянкою в силу закону. Відповідач 2 був стороною у справі №911/2797/17 та відповідно був обізнаний із прийнятими судовими рішеннями на час надання відповідачу документації для участі у процедурі закупівлі та повідомляючи інформацію щодо наявності у його користуванні земельної ділянки, хоча згідно з прийнятими у справі №911/2797/17 судовими рішеннями таке користування було визнано незаконним. Питання ж використання відповідачем 2 землі всупереч земельному законодавству України підтверджується судовими рішеннями у справі №911/2797/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подана відповідачем 2 - TOB «Утілсервіс» пропозиція не відповідає кваліфікаційним критеріям, визначеним ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» та тендерній документації по закупівлі послуг з розміщення твердих побутових відходів на полігоні (послуги з утилізації сміття та поводження зі сміттям (код ДК 021:2015:90513100-7), а тому, відповідна пропозиція згідно ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» підлягала відхиленню, як така, що суперечить законодавчо встановленим принципам відкритості та прозорості, зокрема, стосовно використання земельної ділянки територіальної громади для реалізації предмета закупівлі без її згоди на те.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимоги прокурора про визнання недійсними результатів проведення процедури закупівлі, оформлених протоколом №20 від 01.03.2018 року проведення переговорів з ТОВ «Утілсервіс» щодо закупівлі послуг з розміщення твердих побутових відходів.

Стосовно позовної вимоги прокурора про визнання недійсним укладеного між КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради та ТОВ «Утілсервіс» Договору №66 від 07.03.2018 року, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вимоги про визнання недійсним Договору №66 від 07.03.2018 року прокурор зазначає, що внаслідок укладення такого договору завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам та фактично порушується публічний порядок.

Відповідно до приписів ст.ст. 203, 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 228 ЦК України визначено правові наслідки правочину, який порушує публічний порядок, відповідно до якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Однак, як встановлено судом, наведені прокурором обставини укладення Договору №66 від 07.03.2018 року про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні не є такими, що порушують публічний порядок у розумінні ч. 1 ст. 228 ЦК України, а тому, вказаний правочин є оспорюваним у розумінні ч.3 ст. 228 ЦК України, а не нікчемним в силу закону.

Враховуючи викладене, оскільки Договір №66 від 07.03.2018 року про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні укладено між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» за результатами переговорної процедури закупівлі, в той час як судом визнано недійсним відповідне рішення тендерного комітету відповідача 1, яким визначено переможцем торгів (переговорної процедури) відповідача 2, суд дійшов висновку, що спірний договір підлягає визнанню недійсним з підстав, встановлених статтями 203, 215 ЦК України, як такий, що суперечить актам законодавства, а також, інтересам держави і суспільства.

Досліджуючи питання наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі Бучанської міської ради Київської області та Північного офісу Держаудитслужби з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених в постанові від 17.02.2021 року у даній, справі судом встановлено наступне.

Прокурор при зверненні до суду з даним позовом зазначив, що спірні правовідносини пов`язані з порушенням норм законодавства під час проведення тендерних процедур за державні кошти, контроль за використанням яких, через перевірки та моніторинг державних закупівель, здійснюється Держаудитслужбою через її міжрегіональні територіальні органи. Також, прокурором зазначено, що у спірних правовідносинах органом місцевого самоврядування Бучанською міською радою Київської області неналежним чином здійснюється контроль підпорядкованого останній комунального підприємства, яким допущено порушення порядку проведення публічних закупівель та укладено договір з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ст. 1311 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в судах.

Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рн/99, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, або в чому існує загроза інтересам держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує на орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, зазначеного у ст. 1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Європейський Суд з прав людини звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі №912/894/18.

Згідно ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють: Уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України; Антимонопольний комітет України та Рахункова палата здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України. Органи, уповноважені на здійснення контролю у сфері закупівель, не мають права втручатися у проведення процедур закупівель.

Органом, що уповноважений на здійснення контролю у сфері закупівель на стадії проведення процедури закупівлі та застосування її результатів при виконанні укладеного договору - є Державна аудиторська служба України в особі її територіальних органів, оскільки, цей орган має відповідну процесуальну дієздатність щодо здійснення прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.02.2019 у справі №906/296/18.

Відповідно до п. п. 4 - 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель, здійснює контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Відповідно до Положення про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 року №23, Північний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.

Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 року у справі №912/894/18 зазначено, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17.

Відповідно до інформації Північного офісу Держаудитслужби від 08.06.2018 №26-11-1717/5379, контрольні заходи в КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради протягом 2017 р. та січня-травня 2018 р. не проводились, тобто, заходів для встановлення порушень та подальшого звернення до суду з метою захисту інтересів держави вжито не було.

Крім того, на час укладення спірного договору діяв Закон України «Про тимчасові особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що позбавляло Північний офіс Держаудитслужби можливості своєчасного виявлення порушень Закону України «Про публічні закупівлі».

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. (Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.12.2018 року у справі №924/1256/17).

Таким чином, Північний офіс Держаудитслужби не міг знати про допущені порушення законодавства при здійсненні спірної закупівлі та укладення спірного договору, що свідчить про те, що уповноважений орган позбавлений можливості своєчасно вжити заходи для попередження нераціонального використання бюджетних коштів, що свідчить про неналежне виконання вказаним органом своїх обов`язків. При цьому, Держаудитслужба наділена повноваженням самостійно звертатися до суду в інтересах держави у разі виявлення під час планових перевірок або зі звернень (в тому числі до правоохоронних органів) порушень у сфері закупівель.

Однак, згідно правових висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, вияв пасивної поведінки уповноваженого суб`єкта після отримання повідомлення про порушення інтересів держави та необхідності захисту цих інтересів прокурором апріорі розцінюється, як його бездіяльність.

Прокурор може представляти інтереси держави, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Правовий висновок щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у такому випадку викладено Верховним Судом у постанові від 13.11.2019 у справі №911/2870/17, зокрема, зазначено, що сам факт незвернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади населеного пункту свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження - у зв`язку із чим, у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 15.01.2009 у справі «Менчинська проти Росії», заява №42454/02, п. 35). При цьому, такий висновок не суперечить правовому висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та правовому висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Бездіяльність уповноважених органів, які знали або повинні були знати про порушення інтересів держави, але не зверталися до суду з відповідним позовом у розумний строк - слід кваліфікувати як їх бездіяльність, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18. У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду, надаючи висновок щодо застосування приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», вказала, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме, подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави тощо), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Судом під час нового розгляду встановлено, що в матеріалах справи наявні докази дотримання прокурором ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення з даним позовом до суду, зокрема, лист №648вих(ж)18 від 02.08.2018, адресований Бучанській міській раді, лист №649вих(ж)18 від 02.07.2018, адресований Північному офісу Держаудитслужби, в яких позивачі повідомлялися про те, що прокуратурою буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі позивачів до ТОВ Утілсервіс та Комунального підприємства Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради про визнання недійсними результатів проведення процедури закупівлі, оформлених протоколом №20 від 01.03.2018 проведення переговорів з ТОВ Утілсервіс щодо закупівлі послуг з розміщення твердих побутових відходів, та визнати недійсним договір про надання послуг з розміщення твердих побутових відходів на полігоні №66 від 07.03.2018.

Також, під час нового розгляду, судом встановлено, що прокурор листом-запитом за №9559 вих.-18 від 05.06.2018 поінформував орган Держаудитслужби про виявлені порушення законодавства під час здійснення процедури державних закупівель та невідповідність укладеного Договору №66 від 07.03.2018 чинному законодавству, а також, повідомив щодо наявності підстав у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для вжиття заходів представницького характеру для захисту законних інтересів держави, якщо такий захист не здійснює або не належним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні функції, та просив поінформувати щодо здійснених перевірок та виявлених порушеннях.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва (п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Отже, прокурором повідомлено позивача 2 про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів представницького характеру для захисту законних інтересів держави, у разі неналежного виконання уповноваженим органом функцій та повноважень для захисту порушених інтересів держави. На думку суду, заперечення позивача 2 стосовно відсутності у органів Держаудитслужби повноважень на захист інтересів держави свідчить, ігнорування листів-запитів прокурора свідчать про вияв пасивної поведінки уповноваженого суб`єкта після отримання повідомлення про порушення інтересів держави та необхідності захисту цих інтересів прокурором.

Отже, прокурор при зверненні до суду з позовом дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», компетентні органи протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернулися до суду з позовом в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження їх бездіяльності.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивач 2 знав про допущені порушення інтересів держави, що підтверджують наявні в матеріалах справи докази. В даному випадку прокурор здійснює представництво в суді інтересів держави в особі Північного офісу Держаудитслужби (міжрегіональний територіальний орган Держаудитслужби) через порушення інтересів держави, що виражається в порушенні норм законодавства під час проведення тендерних процедур, неналежного здійснення Північним офісом Держаудитслужби своїх обов`язків щодо контролю за дотриманням законодавства про закупівлі та відсутність державного фінансового контролю з цих питань.

Що стосується підстав для представництва інтересів держави в особі Бучанської міської ради Київської області, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що прокурором у даній справі здійснюється представництво в суді законних інтересів держави в особі Бучанської міської ради у зв`язку із неналежним здійсненням останньою наданих їй повноважень. Органом місцевого самоврядування не вжито жодних заходів щодо оскарження результатів та договору публічної закупівлі, що спричинило шкоду як територіальній громаді, так і інтересам держави.

Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 1, 4, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Відповідно до п. 1.2 Статуту Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради - підприємство є комунальним унітарним підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Буча, являється правонаступником Бучанського комунального житлово-експлуатаційного підприємства, а також правонаступником Комунального підприємства Київської обласної ради «Обласний лісгосп», є юридичною особою, має самостійний баланс, круглу печатку, штамп із зазначенням свого найменування, поточні рахунки в установах банку.

Стаття 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регламентує, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 78 Господарського кодексу України, Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Згідно ст. 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в особі Бучанської міської ради Київської області у зв`язку із неналежним контролем останньої за використанням фінансових і матеріальних ресурсів підпорядкованого комунального підприємства - КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства». При зверненні до суду в інтересах Бучанської міської ради прокурором належно обгрунтовано та підтверджено достатніми доказами, що відповідним суб`єктом владних повноважень не було вжито заходів на захист інтересів держави, що свідчить про наявність підстав для такого представництва у прокурора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені факти та вимоги правових норм, за наслідками розгляду спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з доведеністю в сукупності наданих прокурором доказів та встановлених судом фактичних обставин порушення відповідачем 1 Закону України «Про публічні закупівлі» при проведенні процедури закупівлі та укладення в подальшому за результатами такої закупівлі Договору №66 від 07.03.2018 року про надання послуг з розміщення твердих побутових відходів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частках.

Разом з тим, відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

На підставі викладено, господарський суд здійснює розподіл судового збору сплаченого при подачі апеляційної та касаційної скарг.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги керівника Бучанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області та Північного офісу Держаудитслужи до Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» про визнання недійсними результатів проведення процедури закупівлі та договору про надання послуг з розміщення побутових відходів задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними результати проведення процедури закупівлі, що оформлені протоколом №20 від 01.03.2018 року проведення переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» (07801, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, провулок Польовий, 9, ) щодо закупівлі послуг з розміщення твердих побутових відходів на полігоні.

3. Визнати недійсним Договір про надання послуг з розміщення побутових відходів на полігоні №66 від 07.03.2018 року, укладений між Комунальним підприємством «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» (07801, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, провулок Польовий, 9, ).

4. Стягнути з Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» Бучанської міської ради (08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 2, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ) 3773 (три тисячі сімсот сімдесят три) грн. 15 коп. судового збору, а також, судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Утілсервіс» (07801, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, провулок Польовий, 9, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ) 3773 (три тисячі сімсот сімдесят три) грн. 15 коп. судового збору, а також, судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.07.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць