ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року Справа № 925/768/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., у письмовому провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім

Атлант-М, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю САН ТРАНС,

м. Умань, Черкаська область

про стягнення 9 987 грн. 41 коп.,

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім Атлант-М до товариства з обмеженою відповідальністю САН ТРАНС про стягнення 9 987 грн. 41 коп. заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору підряду з технічного обслуговування автомобіля(ів) №267/09-2020 від 02 вересня 2020 року, а саме: 8 546 грн. 16 коп. основного боргу, 744 грн. 35 коп. інфляційних втрат, 512 грн. 38 коп. пені та 184 грн. 52 коп. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Копію ухвали суду від 09 лютого 2021 року відповідачу було направлено за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Шевченка, буд. 23Б, кімната 27, місто Умань, Черкаська область, 20300.

Однак вищевказана ухвала повернулася до суду 29 червня 2021 року у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином вважається, що позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 23 червня 2021 року (день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 02 вересня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім Атлант-М (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю САН ТРАНС (замовник) було укладено договір підряду з технічного обслуговування автомобіля(ів) №267/09-2020.

Відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов`язався на свій ризик виконати роботи за завданням замовника, а замовник зобов`язався прийняти і вчасно оплатити вказані роботи в порядку, у строк і на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.1.1. договору підрядник зобов`язаний на підставі заявки замовника виконувати роботи з технічного обслуговування та ремонту автомобіля(ів) замовника належним чином, якісно та у погоджений сторонами строк, при цьому у випадку відсутності на складі підрядника матеріалів,

устаткування, агрегатів, запасних частин, комплектуючих та інших витратних матеріалів, які необхідні для виконання робіт, строк виконання робіт погоджується сторонами додатково після прибуття на склад підрядника матеріалів, устаткування, агрегатів, запасних частин, комплектуючих та інших витратних матеріалів, необхідних для такого ремонту.

Згідно з п. 2.3.3. замовник зобов`язаний оплатити вартість робіт і витрати, які здійснив підрядник у зв`язку з технічним обслуговуванням чи ремонтом автомобіля(ів) замовника, у розмірі та строк згідно положень статті 3 цього договору.

Пунктом 2.5.1. договору передбачено, що замовник зобов`язаний перевірити якість та повноту виконаних підрядником робіт у момент їх прийняття, про що складається акт виконаних робіт.

Вартість робіт із технічного обслуговування та ремонту автомобіля(ів) замовника визначається на підставі прейскуранта цін на агрегати, запасні частини, матеріали, устаткування, комплектуючі та інші витратні матеріали, що діяв на дату подач заявки замовником, а також вартості конкретної роботи відповідно до розцінок підрядника. (п. 3.1. договору)

09 вересня 2020 року сторони уклали наряд-замовлення №34402574, в якому замовником є товариство з обмеженою відповідальністю САН ТРАНС.

Відповідно до вищезазначеної заявки позивачем були виконані роботи з технічного обслуговування автомобіля відповідача з номерним знаком НОМЕР_1 .

По факту виконаних робіт за договором позивачем був виставлений рахунок №С4402574 від 09 вересня 2020 року на суму 8 546 грн. 16 коп.

Про належне виконання підрядником своїх зобов`язань за договором свідчить підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача акт виконаних робіт №Н4402574 від 09 вересня 2020 року на суму 8 546 грн. 16 коп. та відсутність будь-яких претензій зі сторони відповідача стосовно належного виконання підрядником зобов`язань за даним договором.

Відповідно до п. 3.4 договору замовник сплачує вартість виконаних робіт на підставі акту виконаних робіт у строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати його підписання шляхом перерахування безготівкових коштів банківським переказом на рахунок підрядника.

Згідно з вищезазначеним пунктом договору останній день оплати за виконані роботи 14 вересня 2020 року.

Проте, зазначений вище рахунок у строки, визначені у договорі, відповідачем не сплачений.

Оскільки відповідач свого обов`язку щодо своєчасної оплати не виконав, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частина 1 ст. 174 Господарського кодексу України передбачає можливість виникнення господарських зобов`язань з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з п. 3 розділу 3 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України документами, що підтверджують надання послуги, є:

- акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту;

- наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником;

- документ, що підтверджує оплату послуг;

- рахунок-фактура;

- податкова накладна (для юридичних осіб).

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства суд дійшов наступних висновків.

Позивачем були виконані покладені на нього згідно договору обов`язки в повному обсязі, це підтверджується копіями документів наданими суду, які відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України є підтвердженням надання послуги.

В свою чергу відповідач не виконав свого обов`язку, передбаченого договором, щодо своєчасної оплати за виконані роботи.

Згідно статті 610 Господарського процесуального кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договору підряду, розрахунку з позивачем за виконані роботи.

Таким чином борг в розмірі 8 546 грн. 16 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено вимогу про стягнення з відповідача 184 грн. 52 коп. 3% річних нарахованих за період з 12 вересня 2020 року по 01 червня 2021 року та 744 грн. 35 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період вересень 2020 року червень 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 5.4. договору за порушення замовником строку оплати вартості робіт згідно положень статті 3 цього - договору, замовнику нараховується пеня за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікові ставки Національного банку України від суми невиконаного грошового зобов`язання.

Так, з урахуванням вищенаведених умов договору позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 512 грн. 38 коп. пені нарахованої за період з 12 вересня 2020 року по 12 березня 2021 року.

Оскільки останнім днем оплати за виконані роботи є 14 вересня 2020 року, то з наступного дня зобов`язання вважається порушеним.

Отже нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені має здійснюватися за період починаючи з 15 вересня 2020 року, а не з 12 вересня 2020 року, як зазначено у розрахунках позивача.

Таким чином, з урахуванням здійсненого розрахунку, розмір 3% річних та пені, який підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасну оплату виконаних робіт становить 182 грн. 42 коп. та 503 грн. 82 коп. відповідно, а в решті вимог про стягнення 3 % річних та пені слід відмовити.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3. судом встановлено, що розмір інфляційних втрат нараховано позивачем в меншому розмірі, однак позивач самостійно визначив свої вимоги, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю САН ТРАНС, вул. Шевченка, 23б, кімната 27, м. Умань, Черкаської області, ідентифікаційний код 37781879 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім Атлант-М, вул. Дніпровська набережна, 16, м. Київ, ідентифікаційний код 41310873 8 546 грн. 16 коп. боргу, 182 грн. 42 коп. 3% річних, 503 грн. 82 коп. пені та 2 098 грн. 40 коп. судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 19 липня 2021 року.

Суддя А.В.Васянович