Господарський суд Рівненської області
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"13" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/375/21
Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" до Державного підприємства "Національна атомна енерногенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 552 494, 55 грн.
представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Бондаренко О.В.
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до ДП "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" ДП "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості в сумі 552 494, 55 грн.
Рішенням від 29.06.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 12, ) 546 510 (п`ятсот сорок шість тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп. - основного боргу, 2 158 (дві тисячі сто п`ятдесят вісім) грн. 98 коп. - 3% річних, 3 825 (три тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. 57 коп. - інфляційних втрат та 4 143 (чотири тисячі сто сорок три) грн. 71 коп. - судового збору. Вирішено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 12, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4 143 (чотири тисячі сто сорок три) грн. 71 коп., сплачений за платіжними дорученнями № 711 від 17 травня 2021 року на загальну суму 8 287,42 грн., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 918/375/21.

07 липня 2021 року до Господарського суду Рівненської області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на "13" липня 2021 р. на 12:00 год.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року клопотання представника відповідача ДП "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" ДП "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом про участь у судовому засіданні, яке відбудеться "13" липня 2021 року, в режимі відеоконференції задоволено.

В судове засідання 13.07.2021 року представник позивача не забезпечив явку уповноваженого представника. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти стягнення 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що обсяг виконаних робіт адвокатом у даній справі заслуговує на оплату в розмірі 1 000,00 грн.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються подана заява про стягнення судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення поданої заяви, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем у позовні заяві було подано попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 10 000,00 грн.

Крім того, у судовому засіданні 29.06.2021 року представником позивача зазначено, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення судом рішення, оскільки станом на час розгляду справи вони не можуть бути подані.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За умовами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як свідчать матеріали справи, з метою захисту прав та отримання професійної правничої допомоги у даній справі, у тому числі і представництва інтересів у суді, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" звернулося до адвоката Стойко Анатолія Юрійовича, про що було укладено відповідний договір про надання правничої допомоги від 22.04.2021 року.

За змістом частин 1 - 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, якщо оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги від 22.04.2021 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001209 від 01.10.2019 р.; довіреність від 31.05.2021 р.; квитанцію до прибуткового касового ордера №1/07/21 від 02.07.2021 року; опис наданих адвокатом послуг на виконання договору.

За змістом договору про надання правової допомоги від 22.04.2021 року адвокат зобов`язується на умовах і в порядку, що визначені договором, надати клієнту юридичні послуги з представництва інтересів останнього щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій на підставі договору поставки від 14.01.2021 року № 53-122-01-21-10295, а клієнт у свою чергу - прийняти надані послуги у порядку, визначеному договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору послуги надаються клієнтом шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань; складання та підписання необхідних процесуальних документів (заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань); засвідчення копій документів та інших доказів; надсилання заяв по суті справи та доданих до них документів сторонам та іншим учасникам справи; безпосереднє представництво клієнта у ході розгляду справи, вказаної у п.1.1 договору в суді першої інстанції; здійснення інших видів адвокатської діяльності, необхідних для захисту прав клієнта.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за юридичні послуги (правничу допомогу адвоката), перелічені у п.п. 1.1, 2.1 договору, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у сумі 10 000,00 грн.

Згідно опису наданих адвокатом послуг на виконання договору про надання правничої допомоги від 22.04.2021 року адвокатом надані, а клієнтом прийняті правові послуги, а саме: усні консультації клієнта; ознайомлення із документами; аналіз правової ситуації, з якої виник спір; аналіз законодавства, яке регулює спірні правовідносини; аналіз судової практики ВП/ВС, ВС/КГС у подібних правовідносинах; узгодження з клієнтом правової позиції та її формування; визначення предметної та суб`єктної підсудності, кола сторін та інших учасників у спорі; складання та надіслання письмової претензії; складання та надіслання позовної заяви до суду та відповідачу; складання заяв з процесуальних питань; участь у судових засіданнях по справі; підготовка відомостей про зміст правничої допомоги.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 1/07/21 від 02.07.2021 року сплачено 10 000,00 грн., платник ТОВ "Альянс-Агрі", отримувач адвокат Стойко А.Ю., призначення (підстава) договір про надання правничої допомоги від 22.04.2021 року.

За змістом ч. ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За висновком суду, заявлені до стягнення позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. відповідають зазначеним критеріям.

Щодо заявленого відповідачем усного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем до усного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не надано доказів на підтвердження порушення критерію реальності наданих адвокатом послуг професійної правничої допомоги, їх неспівмірності з характером спору та обсягом проведених адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та, на переконання суду, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 12, ) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. - понесених судових витрат, пов`язаних із отриманням правничої допомоги адвоката.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 15 липня 2021 року.

Суддя Романюк Ю.Г.