УХВАЛА

м. Київ

19.07.2021Справа № 910/130/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення 201 089 038,47 грн.,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення з відповідачів майнової шкоди у розмірі 201 089 038,47 грн та передана судді Є.В. Павленко. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що відповідачами, як членами правління публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (далі - Банк), були прийняті рішення на підставі яких здійснено ряд завідомо збиткових активних операцій з надання кредитних коштів (що не повернуті банку) у великих розмірах під явно неліквідне забезпечення у вигляді цінних паперів та придбання цінних паперів у портфель Банку, які прямо протирічили інтересам останнього та його кредиторам, що призвело до завдання збитків Банку в розмірі 201 089 038,47 грн.

У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що внаслідок прийнятих за участі відповідачів рішень, зазначені збиткові операції були здійснені шляхом укладення ряду договорів, а саме: договору купівлі-продажу цінних паперів від 12 березня 2014 року № ДД-08/14;БВ34/1203/006, укладеного між Банком та публічним акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Європейські технології"; договору міни цінних паперів від 30 травня 2014 року № ДД12/14;БВ24/3005/003, укладеного між Банком та публічним акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Альпарі фактор фінанс"; договору купівлі-продажу цінних паперів від 13 грудня 2012 року № ДД-51/12, укладеного між Банком та публічним акціонерним товариством "Профінанс"; договору міни цінних паперів від 30 травня 2014 року № ДД-13/14;БВ-300214/01-1, укладеного між Банком та публічним акціонерним товариством "Профінанс"; договору міни цінних паперів від 24 лютого 2012 року № ДД-20/12, укладеного між Банком та відкритим акціонерним товариством "Науково-виробниче об`єднання "Конструкційні матеріали"; договору купівлі-продажу цінних паперів від 30 серпня 2012 № ДД-46/12, укладеного між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю "І.В. Трейд".

Ухвалою суду від 11.01.2021 повернуто позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення 201 089 038,47 грн. з доданими до неї документами.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить задовольнити клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи № 910/130/21 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, прийняти апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 910/130/21 до розгляду та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 910/130/21 і направити справу для продовження до суду першої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 910/130/21 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 910/130/21 - скасовано. Матеріали справи № 910/130/21 повернуто до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Кривенко О.М. від 06.05.2021 призначено проведення повторного автоматичного розподілу матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою судді Павленка Є.В. відповідно до п. 4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17.

Згідно з Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 вказана справа передана судді Демидову В.О .

Для встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації було направлено запити з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб до органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних.

01.06.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації надійшла інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 07.06.2021 позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 07.06.2021 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення 201 089 038,47 грн.

Ухвалою суду від 09.07.2021 виправлено допущену описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/130/21, у частині зазначення дати призначеного судового засідання, а саме замість « 29.07.21» вказати « 27.07.21», а також зазначити № залу, а саме замість «зал № 13» вказати «зал № 15».

12.07.2021 від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву на 45 днів.

Вищевказана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 жодних документів по справі не отримував, з ухвалою суду від 29.06.2021 ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень 11.07.2021 р.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву дійшов до наступного обгрунтованого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

В ухвалі про відкриття провадження у справі, а саме у п 4 запропоновано відповідачам у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, подати до суду відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів, докази на підтвердження такого направлення разом з відзивом надати суду. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/130/21 від 29.06.2021 була надіслана на адреси учасників справи рекомендованим листом, зокрема на адресу відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що кореспондується з адресою наданою Департаментом з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації щодо місця реєстрації останнього.

Проте копія ухвали від 29.06.2021, яка направлялась на адресу ОСОБА_1 повернулася до суду з відміткою відділення поштового зв`язку: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Так, згідно з пунктом 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про зміну свого місця знаходження та відомості щодо наявності офіційної електронної адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою (яка повідомлена суду стороною) і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність адресата або відмову від одержання, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд встановив Відповідачу в ухвалі суду від 29.06.2021 строк для подання відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Виходячи з викладеного, останнім днем, коли Відповідач має право пред`явити відзив на позов, є 22.07.2021.

Клопотання обґрунтоване тим, що значний обсяг позову та інших наданих позивачем документів, поєднанням Позивачем в одному позові різних рішень та договорів, прийнятих (укладених) в різний час та з іншими позичальниками, враховуючи те, то події які можуть бути викладені у позовній заяві відбувалися більше ніж сім років та потребують з`ясування відповідних фактів, а також зажадання додаткової інформації у Фонді гарантуванні вкладів фізичних осіб, з урахуванням того, що відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання - ті, які не потребують додаткового вивчення, загальний термін розгляду звернень не повинен перевищувати одного місяця від дня їх надходження, а також те, що підготовка відзиву на позовну заяву, формування правової позиції і мотивів відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство, а також подання доказів, що підтверджують заперечення проти позову потребує додаткового часу.

Вивчивши заяву, суд відмовляє в задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 118 цього Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч.3).

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч.6).

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (ч.7).

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.8).

Тобто, встановлений судом процесуальний строк, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, якщо таку заяву подано до закінчення цього строку.

В даному випадку п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, що встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, станом на дату подання заяви про продовження відповідачу процесуального строку для подання до суду відзиву не сплив.

За змістом пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Суд вважає, що провадження строку для подання відзиву на позовну заяву на строк у 45 днів, суперечить основними засадами (принципами) господарського судочинства в частині розумність строків.

Проте пунктом 1 статті 6 розділу I Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 7 ГПК України одним із принципів здійснення правосуддя в господарських судах є рівність усіх учасників господарського процесу перед законом і судом.

Положеннями частини першої статті 165 ГПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, мають право подати до господарського суду першої інстанції відзив (заперечення) на позовну заяву в письмовій формі протягом встановленого судом першої інстанції строку.

У пункті 7 розділу II рішення у справі «Мінак та інші проти України» ЄСПЛ указав, що Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення від 27 жовтня 1993 року у справах «Авотіньш проти Латвії», заява № 17502/07, пункт 119 та «Домбо Бехеєр Б. В . проти Нідерландів», пункт 33). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (пункти 17 - 18 рішення від 06 лютого 2001 року у справі «Беер проти Австрії», заява № 30428/96).

Враховуючи практику ЄСПЛ та керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції, суд не може позбавити відповідача можливості надати йому відзив по справі та не виконати свого зобов`язання щодо дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції принципу рівності сторін.

Відповідно до ч. 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 з ініціативи суду строк для подачі відзиву до 26.07.2021 року (включно).

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 119, 234, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву на 45 днів - відмовити.

2. Продовжити ОСОБА_1 строк для подачі відзиву до 26.07.2021 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 19.07.2021.

Суддя В.О. Демидов