ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2057/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. №2-900/21 від 16.07.2021р.) Приватного підприємства "ЛІДЕР" про забезпечення позову у справі №916/2057/21

за позовом Приватного підприємства "ЛІДЕР" (01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 34, офіс 310; )

до відповідача: Виробничо-комерційної фірми "КВАРЦ" (приватна форма власності) (68000, Одеська обл., місто Чорноморськ, село Малодолинське, вулиця Паромна, будинок 11-А; )

про стягнення 1 679 845,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ЛІДЕР" звернулось до Господарського суду Одеської оласті з позовом до Виробничо-комерційної фірми "КВАРЦ" (приватна форма власності), в якому просить стягнути з відповідача 1 679 845,06 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу №100221 від 10.02.2021р.

Ухвалою від 19.07.2021р. позовну заяву (вх. №2139/21 від 16.07.2021р.) Приватного підприємства "ЛІДЕР" залишено без руху зі встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Разом з позовною заявою Приватним підприємством "ЛІДЕР" було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позовну заяву шляхом накладення арешту на грошові кошти Виробничо-комерційної фірми "КВАРЦ" (приватна форма власності), які обліковуються на рахунках у банківських установах, в межах розміру суми позовних вимог (1 679 845,06 грн.) та судових витрат (26 332,69 грн.), в т. ч. на п/р НОМЕР_1 в АБ "Південний" у м. Одеса (українська гривня).

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник вказав, що з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо, що до Виробничо-комерційної фірми "КВАРЦ" (приватна форма власності) позивалися/позиваються й інші суб`єкти господарювання з позовними вимогами про стягнення грошових коштів.

Заявник відзначив, що відкриті провадження у господарських справах підтверджують неспроможність відповідача виконувати як свої договірні зобов`язання, так і судові рішення.

З огляду на те, що з позовними вимогами до відповідча звертаються й інші суб`єкти господарювання, заявник зробив висновок, що виконання судового рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості буде утрудненим або взагалі неможливим.

Зважаючи на вищевикладені обставини, заявник вказав, що має достатньо обґрунтоване припущення, що грошові кошти, які є на банківських рахунках відповідача на момент пред`явлення позову, можуть зникнути або зменшитись.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "ЛІДЕР" про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення по справі через наявність звернень до суду інших суб`єктів господарювання з позовними вимогами про стягнення грошових коштів з відповідача.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення чи зменшення грошових коштів на рахунках відповідача без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених ст.136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно ст.74 ГПК України саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст.136, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. №2-900/21 від 16.07.2021р.) Приватного підприємства "ЛІДЕР" про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу складено та підписано 19.07.2021р. Ухвала набрала чинності 19.07.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков