ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4472/21
за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт", м. Київ

до Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 62389,04 грн, пені у сумі 72855,01грн, 3% річних у сумі 8697,26грн, інфляційні втрати в сумі 21163,32грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" заборгованість у розмірі 99 639,70 грн., а також пеню, 3% річних та інфляційні втрати з розрахунком на дату ухвалення рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору комісії №STE-13-80-Д/К-18 щодо організації участі у виставці "DEFEXPRO-2018" від 22 березня 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, у сумі 37250,66грн, в решті заявлених вимог просить відмовити з огляду на таке:

- фактично було використано всього один квадратний метр площі, саме місце знаходилося на проході і взагалі було відсутнє будь яке обладнання та оформлення зазначеної виставкової площі (зображення на фото). Відповідно сума до остаточного розрахунку буде становити не 99 639,70 грн, а 37 250,66 грн. Тобто без врахування 2-х кв. метрів внутрішньої виставкової площі та відповідно без врахування оформлення обладнання внутрішньої виставкової площі;

- відповідачем не порушено строків щодо здійснення оплати чи надання зауважень на звіт протягом 30 календарних днів, оскільки Звіт отримано 30.05.2018, а тридцятиденний термін відповідно до пунктів 5.3, 6.2. договору та, з урахуванням ч.5 ст. 254 ЦК України, закінчився 02.07.2018;

- позивачу були надані пояснення щодо уточнень розмірів експонатів, вони наступні: розмір паливного баку для двигуна Мі-24 має розмір - 1200x750х620мм; гумовий каток для бронетехніки - 600x140мм. Відповідно до фото з виставки ( фото додається), з якого чітко видно як були розміщені експонати і яку площу вони займали, займана площа вказаними експонатами складає навіть менше квадратного метра - бак: 750мм х 620мм = 0,465 кв.м. та відповідно гумовий каток для бронетехніки - 600 мм х 140 мм = 0,084 кв.м., разом: 0,465 + 0,084 = 0,549 кв.м;

- умовами Додаткової угоди № 1 до договору передбачено, що оскільки остаточний розмір плати за послуги не можливо визначити на момент укладення цієї Додаткової угоди, Сторони погоджуються, що вартість послуг, визначена п.2 цієї додаткової угоди не є остаточною та підлягає коригуванню після отримання відповідних рахунків на митні послуги, забудову виставкової площі, тощо, на підставі звіту Комісіонера, у якому відображено всі витрати, та не потребує внесення змін до цієї додаткової угоди. Комітент гарантує оплату послуг в повному обсязі.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказує на те, що розмір виставкової площі, яка орендувалась і підлягала оформленню та обладнанню була погоджена Сторонами у Додатковій угоді №1 від 27.03.2018. В цій же Додатковій угоді Сторони погодили ціну за 1 м2, а також вартість оренди, оформлення та обладнання замовленої виставкової площі (3м2). Відповідач, як власник виставкових Експонатів (ГТВ для бронетехніки, паливний бак та диск із шиною), володів повною інформацією про габарити цих виставкових Експонатів та усвідомлював їх співвідношення з розміром орендованої виставкової площі. Розрахунок орендованої виставкової площі здійснюється не лише за показником площі конкретних експонатів, а й з урахуванням необхідності підходу до експонатів і проходу повз них учасників виставки. При цьому, в діловому обороті орендних відносин є усталена практика розрахунку вартості орендованого приміщення (частини приміщення) за його площею на підставі ціни за 1 м2. Таким чином, вартість орендованого приміщення чи його частини не може залежати від розміру чи кількості предметів, які зберігає в ньому орендар, а залежить від кількості квадратних метрів цього приміщення чи його частини.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує, що сума остаточного розрахунку складає 37250,66грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 справу №904/4472/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 відкрито провадження у справі № 904/4472/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 позовну заяву залишено без руху, Дочірньому підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт"-Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати детальний та обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, із зазначенням сум та періодів нарахування (з ___ по ___).

09 липня 2021 року від позивача до господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, долучено відповідні докази, що є підставою для продовження розгляду справи.

Також позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог щодо суми основного боргу.

Позивач просить стягнути з Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів":

- заборгованість у сумі 62389,04грн,

- пеню у сумі 72855,01грн та 3% річних в сумі 8697,26грн, інфляційні втрати у сумі 21163,32грн за період з 30.06.2018 по 27.05.2021, а також пеню, інфляційні втрати, 3% річних від залишку позовних вимог щодо основного боргу в сумі 62389,04грн з розрахунком за період з 28.05.2021 по день ухвалення судом рішення у справі.

Ухвалою суду від 12.07.2021 продовжено розгляд справи.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2018 року між Дочірнім підприємством державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" (комісіонер) та Державним підприємством "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" (комітент, ДП "УНДКТІ "ДІНТЕМ") укладено договір комісії щодо організації участі у міжнародній виставці наземних, морських і внутрішніх систем національної безпеки "DEEFFXPO-2018" №SТЕ-13-80/Д/К-18 (надалі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок Комітента, щодо участі Комітента у Виставці в період з 11 по 14 квітня 2018 року у місті Ченнай (Республіка Індія).

За пунктом 2.1. Договору перелік та вартість послуг, щодо яких будуть вчинятися правочини за цим Договором, буде визначатися на підставі укладеної Сторонами додаткової угоди до цього Договору.

За умовами п.3.2.2. договору комітент зобов`язаний підготувати експонати для показу на Виставці шляхом налагодження, перевірки систем та обладнання, а також передати Комісіонеру в належному для транспортування стані не пізніше 22.03.2018.

Комітент передає експонат комісіонеру в терміни згідно п.3.2.2. цього договору в м. Києві, про що буде підписано Акт прийому-передачі експонатів (зразок наведено в Додатку 2 до цього договору) (п.4.1. договору).

Сторони домовились, що повне забезпечення Комітентом Комісіонера коштами в сумі, вказаній в Додатковій угоді до Договору, здійснюється у гривневому еквіваленті за офіційним курсом, встановленим Національним банком України на день перерахування коштів на рахунок Комісіонера (пункт 5.1. Договору).

Пунктом 5.2. Договору встановлено розмір та порядок оплати часткового забезпечення Комітентом Комісіонера коштами: в розмірі 5 504,78 доларів США, які підлягають сплаті шляхом безготівкового перерахування в національній валюті на поточний рахунок Комісіонера, протягом 10 (десяти) календарних днів з дати виставлення рахунку Комісіонером.

Відповідно до пункту 5.3. Договору остаточний розрахунок за Послуги, надані за цим Договором, здійснюються Комітентом на підставі затвердженого Звіту Комісіонера та сплачується Комітентом на користь Комісіонера протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Звіту Комісіонера та відповідного рахунку.

Пунктом 5.8.1. Договору встановлено порядок прийняття виконання за Договором Комітентом: якщо Комітент має заперечення щодо Звіту Комісіонера, він повинен повідомити про це Комісіонера протягом тридцяти днів від дня отримання Звіту, надавши обґрунтовану та мотивовану відмову від підписання Звіту та Акту наданих послуг.

Комісійна плата за виконання доручення Комітента встановлюється розділом 6 договору.

Так, згідно п.6.1. договору, за виконання доручення за цим договором комісіонер отримує комісійну плату (що включає в себе ПДВ), в розмірі 5% від загальної суми наданих послуг за Договором (п. 2.1 Договору), зазначеної у Звіті у гривнях.

Згідно з п 6.2 Договору оплата комісійної плати здійснюється Комітентом після виконання Комісіонером доручення Комітента, на підставі Звіту Комісіонера та сплачується Комітентом на користь Комісіонера протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Звіту Комісіонера та отримання відповідного рахунку.

У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань однією із сторін, вона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані цим збитки (п.8.1. договору).

За порушення строків виконання грошового зобов`язання за цим договором Комітент зобов`язаний сплатити Комісіонерові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, від суми боргу за весь період прострочення (п.8.2. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1. договору).

27 березня 2018 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 (далі - Додаткова угода), якою погодили попередню ціну послуг - 8 847,05 доларів США, виходячи, в тому числі з необхідних розмірів виставкової площі для розміщення експонатів Комітента відповідної кількості та розмірів, переданих за Актом приймання-передачі від 22 березня 2018 року.

Остаточна вартість наданих за Договором послуг визначається після отримання рахунків за митні послуги, забудови виставкової площі тощо на підставі Звіту Комісіонера, в якому відображаються всі витрати, та не потребує внесення змін до Додаткової угоди. Комітент, у свою чергу, гарантує оплату Комісіонерові в повному обсязі (пункт 3 Додаткової угоди), а.с.23-24.

Перелік експонатів, що передаються для експонування на Виставці погоджено в Додатку № 1 до договору, який, згідно з п. 12.1.1. договору, є його невід`ємною частиною (а.с.21).

22.03.2018 Комітент передав Комісіонеру Експонати, що підлягають тимчасовому вивезенню до Республіки Індія, заставною вартістю 3694,00доларів США, про що складено Акт приймання-передачі від наведеної дати (а.с.22).

03.05.2018 Комісіонер повернув Комітенту виставкові Експонати, що підтверджується Актом прийому-передачі Експонатів від 03.05.2018 (а.с.25).

Листом від 22.05.2018 за вих. №31.13/93/4439-18 Комісіонер направив Комітенту: Рахунок-фактуру від 17.05.2018 №СФ-0000019; Акт про надання послуг від 04.05.2018 за Договором у двох примірниках; Звіт комісіонера від 17 травня 2018 року (надалі - Звіт комісіонера); підтверджуючі документи до Звіту комісіонера (а.с.26).

Згідно Рахунку-фактура від 17.05.2018 №СФ-0000019 послуги з організації участі у виставці та комісійна плата складають 99639,7грн (а.с.27).

За змістом Акта про надання послуг від 04.05.2018 за Договором загальна вартість послуг, що надані комітенту за правочинами, складає 232894,95грн з ПДВ. Плата Комісіонерові за виконання доручення, передбаченого договором комісії від 22.03.2018 № STE-13-80-Д/К-18, становить 11644,75грн з ПДВ. На рахунок Комісіонера 05.04.2018 надійшли кошти в сумі 144900,00грн, заборгованість складає 99639,7грн.

До договору комісії від 22.03.2018 №SТЕ-13-80/Д/К-18 позивачем складено Звіт Комісіонера від 17.05.2018 щодо участі Комітента у "DEEFFXPO India-2018" у м. Ченнаї, Республіка Індія.

Згідно цього Звіту витрати Комісіонера за рахунок Комітента у період з 11 по 14 квітня 2018 склали:

оренда внутрішньої виставкової площі загальною площею 116 м2 на суму 86 234,40 дол. США (вартістю 743,40 дол. США за 1 м2), з якої для потреб Комітента було орендовано 3 м2 вартістю 2 230,20 дол. США, що станом на дату оплати було еквівалентно сумі 58 756,81 грн (копії інвойсу від 29.01.2018 на попередню оплату на суму 2 000,00 дол. США, банківської виписки від 07.02.2018 про здійснення попередньої оплати з рахунку , інвойсу від 12.03.2018 на загальну суму 86 234,40 дол. США, платіжного доручення в іноземній валюті №91 від 29.03.2018 на суму 84 234,40 дол. США, акту приймання-передачі наданих послуг від 14.04.2018 до Контракту №5ТЕ-13-35-К-18 від 23.02.2018 на суму 84 234,40 дол. США містяться в матеріалах справи, а.с.35-39);

оформлення та обладнання внутрішньої виставкової площі загальною площею 116 м2 на суму 43 000,00 дол. США (вартістю 370,69 дол. США за 1 м2), з якої для потреб Комітента було оформлено 3 м2 вартістю 1 112,07 дол. США, що станом на дату оплати було еквівалентно сумі 29 092,82 грн (копії інвойсу від 28.03.2018 на суму 43 000,00 дол. США, платіжного доручення в іноземній валюті №94 від 30.03.2018 на суму 43 000,00 дол. США, акту приймання-передачі наданих послуг до Контракту №5ТЕ-13-54-К-18 від 28.03.2018 на суму 43 000,00 дол. США містяться в матеріалах справи, а.с.40-42);

логістичні послуги загальною вартістю 626 111,23 грн, в числі яких витрати Комісіонера на виконання доручення Комітента склали 145 045,32 грн (копії Акту надання послуг №ОУ-0000557 від 27.04.2018, рахунку фактури ТОВ "АТЗТ ТрансСервіс" МСФ-0000557 від 27.04.2018, листа ТОВ "АТЗТ ТрансСервіс" №163-3 від 27.04.2018 та платіжного доручення №1964 від 17.05.2018 містяться в матеріалах справи, а.с. 43-46).

02.07.2018, вих. № 05-3462/1501, на адресу позивача направлено заперечення на звіт комісіонера, в яких відповідач зазначає про часткову відмову від підписання Звіту та Акту про надання наданих позивачем послуг з огляду на таке.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору комісії оренда внутрішньої виставкової площі складає 743,4дол США за кв.м., загальна площа оренди складає 3 кв. м, а оформлення обладнання внутрішньої виставкової площі складає 370,69 дол. США за кв.м. площі. Фактично було використано всього один квадратний метр площі, саме місце знаходилось на проході і взагалі було відсутнє будь-яке обладнання та оформлення виставкової площі. Відповідно сума до сплати складає 37250,66грн (за 1 кв.м.).

Зазначені зауваження відповідача були відхилені позивачем, про що направлено лист від 12.07.2018 № 31.13/93/5843-18 (а.с.32). Позивач посилається на те, що площа, на якій демонструвалися експонати, зайняла більше одного квадратного метра, а саме - 1,56 кв.м. Під продукцію було нараховано 2 м.кв з урахуванням площі підступу до експонатів. Представники позивача використовували площу додаткових приміщень (склад, кухні, переговорна кімната). Робочі приміщення були розподілені пропорційно між усіма учасниками виставки, на ДП "УНДКТІ "ДІНТЕМ" виділено 1 кв.м. Загальна площа становить 3 кв.м.

05 квітня 2018 року Комітентом на рахунок Комісіонера було сплачено 144900,00 грн, а 27.05.2021 перераховано 37250,66грн. Відтак залишок основного боргу Комітента перед Комісіонером складає 62389,04грн (232 894,95 грн + 11 644,75 грн - 144 900,00 грн-37250,66грн).

22.10.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату основного боргу та пені (а.с.33), яка залишена без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги у сумі 62389,04грн, пеню у сумі 72855,01грн, 3% річних в сумі 8697,26грн, інфляційні втрати у сумі 21163,32грн за період з 30.06.2018 по 27.05.2021, а також пеню, інфляційні втрати, 3% річних від залишку позовних вимог щодо основного боргу в сумі 62389,04грн з розрахунком за період з 28.05.2021 по день ухвалення судом рішення у справі.

З урахуванням вищенаведеного та дослідивши зміст укладеного Договору, суд дійшов висновку, що указаний правочин за своєю правовою природою є договором комісії.

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно зі ст. 1012 Цивільного кодексу України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові (ст.1014 ЦК України).

Статтею 1022 ЦК України передбачено, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що оплата комісійної плати здійснюється Комітентом після виконання Комісіонером доручення Комітента, на підставі Звіту Комісіонера та сплачується Комітентом на користь Комісіонера протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Звіту Комісіонера та отримання відповідного рахунку.

Звіт комісіонера від 17.05.2018 та підтверджувальні документи отримані відповідачем 30 травня 2018 року, що не заперечується ані позивачем, ані відповідачем.

Відповідач (Комітент) свої заперечення щодо звіту комісіонера від 17.05.2018 надав лише 02.07.2018, тобто з порушенням строку, встановленого для надання таких заперечень приписами статті 1022 ЦК України та п. 5.8.1. договору.

Враховуючи, що мотивована відмова від підписання Звіту та Акту наданих послуг надана після закінчення строку для її надання, в силу імперативної норми статті 1022 ЦК України, Звіт вважається прийнятим.

Таким чином, з урахуванням положень п.5.3 та п.6.2. договору комісії, строк оплати за надані позивачем послуги та комісійної винагороди настав 29.06.2018 (п`ятниця).

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Доказів оплати за надані позивачем послуги та комісійної винагороди у сумі 62389,04грн станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги та комісійної винагороди у розмірі 62389,04грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами п. 8.2. Договору сторони визначили, що за порушення строків виконання грошового зобов`язання за цим договором Комітент зобов`язаний сплатити Комісіонерові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, від суми боргу за весь період прострочення.

Оскільки відповідач порушив умови договору щодо строку оплати наданих послуг, позивач, з посиланням на п. 8.2 договору, просить стягнути пеню за весь період прострочення.

Отже пеня розраховується з урахуванням боргу у сумі 99 639,7грн, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 30.06.2018.

За розрахунком суду пеня за період з 30.06.2018 по 29.12.2018 на суму 99 639,7грн складає 17760,44грн.

Суд відхиляє доводи позивача про нарахування пені від суми боргу за весь період прострочення, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого порядку, а в договорі передбачено саме такий період нарахування з огляду на таке.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч.1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Щодо пені за порушення зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого періоду не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі що умова договору про оплату пені за кожний день прострочення оплати не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строк, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних та втрат від інфляції, судом помилок не виявлено. Вимога про стягнення 3% річних та втрат від інфляції, які нараховані на суму 99639,7грн за період з 30.06.2018 по 27.05.2021 у сумі 8697,26грн та у сумі 21163,32грн відповідно заявлена правомірно та підлягає стягненню з відповідача.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних від основного боргу в сумі 62389,04грн з розрахунком за період з 28.05.2021 до дня ухвалення судом рішення у справі (по 18.07.2021) підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 266,65грн, втрати від інфляції у сумі 124,78грн (62389,04грн х100,2%-індекс інфляції за червень 2021 року). З урахуванням положень ч.6 ст. 232 ГК України пеня за прострочку виконання зобов`язання донарахуванню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 110401,49 грн, з яких: основний борг у сумі 62389,04грн, пеня у сумі 17760,44грн., 3% річних у сумі 8963,91грн (8697,26грн + 266,65грн), втрати від інфляції у сумі 21288,1грн (21163,32грн.+124,78грн).

В решті позовних вимог слід відмовити.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2476,57грн (платіжні доручення №1406 від 16.04.2021 у сумі 2270,00грн та № 2680 від 05.07.2021 у сумі 206,57грн).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідача у розмірі 1652,10грн. (110401,49грн х 2476,57грн/165496,06грн).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" до Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та втрат від інфляції задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" (49033, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, б.24А, ідентифікаційний код 00152135) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери,7, ідентифікаційний код 30019335) заборгованість у сумі 62389,04грн, пеню у сумі 17760,44грн., втрати від інфляції у сумі 21288,1грн, 3% річних у сумі 8963,91грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 1652,10грн, видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 19.07.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва