Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І. при секретарі судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
про визнання договору недійсним
Представники сторін згідно протоколу судового засідання
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТЕБЛІШМЕНТ КОМПАНІ» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (далі - відповідач) про визнання договору № 0002/19/8 про відступлення прав вимоги від 27.03.2019 недійсним.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у справі 910/17674/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

01.06.2021 до відділу діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" подано заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 призначено судове засідання у справі №910/17674/20 для вирішення питання про судові витрати на 09.06.2021.

08.06.2021 до відділу діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТЕБЛІШМЕНТ КОМПАНІ" подано заперечення проти заяви про розподіл судових витрат, у якій позивач просить суд відмовити у задоволенні зави про розподіл судових витрат; якщо суд вбачатиме за можливе покласти на позивача витрати на правничу допомогу, просить зменшити розмір вказаних витрат до 2000 грн.

У судовому засіданні 09.06.2021 представник відповідача просив подану заяву щодо розподілу судових витрат задовольнити, представник позивача проти задоволення заяви заперечив, просив відмовити у повному обсязі.

Положеннями ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 1, 2. ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Так, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні наступні докази:

- Договір про надання професійної правової допомоги від 23.12.2020;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2021;

- платіжні доручення №2100 від 16.01.2021 на суму 54 547, 20 грн та №3645 від 01.06.2021 на суму 27 273, 60 грн;

- довіреність №136 від 31.12.2020;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Курінного Сергія Юрійовича.

Відповідно до умов п. 1.1. договору від 23.12.2020 (далі - договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЮРИДИЧНИЙ ОБЕРІГ" (далі - адвокатське об`єднання) Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, вказану нижче правову допомогу, що стосуються, зокрема судової справи № 910/17674/20 за позовом ТОВ «Істеблішмент Компанія до клієнта, треті особи на стороні відповідача: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, АТ «Українська залізниця» про визнання договору недійсним.

У відповідності до п. п. 2.2.2. договору клієнт зобов`язується відшкодувати адвокатському об`єднанню всі фактичні витрати за цим Договором (в т.ч. сплату державного мита, судового збору, інших судових витрат, нотаріальних послуг, витрат на транспорт, обов`язкових податкових та інших платежів, поштових витрат тощо), а також накладені на нього судом штрафи, як на учасника судового процесу у судових справах, за якими адвокатське об`єднання представляє та відстоює інтереси клієнта.

Згідно з п. 3.1. до договору за надання послуг клієнт сплачує адвокатському об`єднанню відповідно до умов цього 3.1.1. по справі № 910/17674/20 за позовом TOB «Істеблішмент Компані» до КЛІЄНТА, треті особи на стороні відповідача: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, АТ «Українська залізниця» про визнання договору недійсним: 3 1.1.1. 54 547,20 грн. (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот сорок сім гривень 20 копійок) без ПДВ сплачується КЛІЄНТОМ до 12 лютого 2021 року за супроводження АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ інтересів КЛІЄНТА в суді першої інстанції; 3.1.1.2. 27 273,60 грн. (двадцять сім тисяч двісті сімдесят три гривні 60 копійок) без ПДВ сплачується КЛІЄНТОМ як додаткова винагорода АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ в разі досягнення позитивного рішення у вказаній справі, а саме: прийняття рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі, прийняття ухвали суду про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Так, з доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи вбачається, що відповідачем фактично понесено витрати у зв`язку з розглядом справи у розмірі 81 820, 80 грн.

Позивач у своїх запереченнях про розподіл судових витрат зазначає, що заявлений відповідачем обсяг витрат є явно завищеним та обтяжливим для позивача. При цьому такий обсяг жодним чином не корелюється зі складністю справи або обсягом робіт, виконаних адвокатом, хід справи жодним чином не вимагав від сторін надмірних зусиль, пошуку доказів, які б знаходились поза їх володінням, проведення спеціальних досліджень або залучення спеціалістів.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

При цьому, розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі саме критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 23.12.2021 від 01.07.2021 в надані адвокатським об`єднанням послуги було окремо включені такі види послуг зустріч з клієнтом для надання консультації з приводу спору, який виник із ТОВ "ІСТЕБЛІШМЕНТ КОМПАНІ", узгодження правової позиції та збір доказів, необхідних для підготовки та подачі відзиву, підготовка та подача адвокатом відзиву від 31.12.2020 на позовну заяву ТОВ "ІСТЕБЛІШМЕНТ КОМПАНІ" в судовій справі №910/17674/20, що фактично є однією послугою відповідно до п. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" .

Окрім того, стосовно витраченого адвокатом часу на участь у судових засіданнях, яка за розрахунком складає 14 годин суд враховує, що сукупна тривалість судових засідань у даній справі не перевищувала 3 годин.

З огляду на викладене та виходячи з предмету спору, категорії справи, суб`єктного складу та принципу співмірності, а також з огляду на відсутність доказів на підтвердження розумності витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат, пов`язаних з наданням адвокатом правової допомоги, у розмірі 15 260, 19 грн.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТЕБЛІШМЕНТ КОМПАНІ" (вул. Анрі Барбюса, 37/1, літ. "Б", м Київ, 03680, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ" ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, Київ 04080 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 260 (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) грн 19 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест додаткового рішення складено та підписано 12.07.2021

Суддя Н.І. Ягічева