ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021м. ДніпроСправа № 904/3101/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця СИСОЄВОЇ МАРІЇ ВОЛОДИМИРІВНИ

до Фізичної особи-підприємця ХУЦАН ВІКТОРА СЕРГІЙОВИЧА

про стягнення 13639,48грн., з яких 11944,93грн. основної заборгованості; 985,67грн. пені; 708,88грн. інфляційних втрат (договір оренди нежитлового приміщення №7 від 09.04.2020)

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа-підприємець СИСОЄВА МАРІЯ ВОЛОДИМИРІВНА (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою від 10.03.2021 за вих.№12 до Фізичної особи-підприємця ХУЦАН ВІКТОРА СЕРГІЙОВИЧА (далі - відповідач) про стягнення 13639,48грн., з яких 11944,93грн. основної заборгованості; 985,67грн. пені; 708,88грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано на підставі договору оренди нежитлового приміщення №7 від 09.04.2020.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3101/21 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021.

Ухвалою від 29.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 28.04.2021.

З огляду на відсутність доказів належного повідомлення відповідача про дане судове провадження, ухвалою від 28.05.2021 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи почато спочатку. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання по справі на 30.06.2021.

Ухвалою від 30.06.2021 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті 19.07.2021.

В судове засідання, яке відбулося 19.07.2021, сторони не забезпечили явку представників.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.07.2021, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.07.2021, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, складено повний текст рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення №7 від 09.04.2020 (далі - договір).

Позивач стверджує, що передав приміщення і станом на 09.03.2021 заборгованість відповідача склала 11944,93грн.

У липні 2020 року позивач повідомив відповідача про розірвання договору і визнав датою розірвання 23.07.2020.

Після розірвання договору відповідач здійснив оплату 10.09.2020 у розмірі 2100,00грн. та 02.10.2020 у розмірі 2000,00грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 23.07.2020 по 09.03.2021 на загальну суму 985,67грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з серпня 2020 року по лютий 2021 року на загальну суму 708,88грн.

СТРОК ДЛЯ ПОДАЧІ ВІДЗИВУ.

Питання вручення судового рішення врегульовано положеннями статті 242 Господарського процесуального кодексу України, а саме 6. Днем вручення судового рішення є: 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Ухвалу від 28.05.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 04.06.2021, що підтверджується ухвалою суду, яка повернулася на адресу господарського суду 07.06.2021 з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Господарський суд наголошує, що відомості про адресу відповідача - Україна, 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ЧОРНОБИЛЯ, будинок 61, квартира 1, містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 29.03.2021 (дата відкриття провадження у справі), станом на 28.05.2021 (дата здійснення переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження) та станом на 30.06.2021 (дата закриття підготовчого провадження), а отже є офіційними.

Відповідачу в ухвалі від 28.05.2021 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, строк для подачі відзиву по 19.06.2021.

Станом на 19.07.2021 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відзив не надійшов.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Обставини укладення договору. 2. Природа договору. 3. Факт користування майном. 4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості. 5. Правомірність нарахування пені. 6. Правомірність нарахування інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

09.04.2020 між позивачем (далі - позивач, орендодавець) та відповідачем (далі -відповідач, орендар) укладено договір №7 оренди нежитлового приміщення №7 (далі - договір).

Предмет договору. В цьому договорі сторони погодили умови на яких орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти у тимчасове користування індивідуально-визначене нерухоме майно, а саме: приміщення площею 41.7кв.м. (далі - об`єкт оренди), яке розміщене за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 13 квартира 51, орендну плату за користування яким орендар здійснює у строки та в порядку, що передбачені цим договором. (пункт 1.1 договору). Об`єкт оренди (найму) належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності САВ №115848 від 02.08.2007 (пункт 1.2 договору). Орендар використовує об`єкт оренди для здійснення підприємницької діяльності. Технічна характеристика об`єкта оренди наводиться в технічному паспорті (пункт 1.4 договору).

Ціна договору визначена розділом 3. Порядок та умови внесення плати за користування майном.

Строк. Цей договір є укладеним з моменту його підписання та передання орендарю об`єкта оренди за актом прийому-передачі і припиняє свою дію 08.04.2021 (пункт 9.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Водночас орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також і дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-XII, у частині 1 статті 2 якою наведено аналогічне визначення оренди.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт користування майном.

Частиною 1 статті 761 Цивільного кодексу України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Орендодавець за актом приймання-передачі зобов`язаний передати орендарю об`єкт оренди у строк до 10.04.2019 (пункт 1.3 договору).

Матеріали справи не містять доказів передачі майна в оренду, відповідний акт приймання-передачі відсутній.

Пунктом 4.3 договору визначено, що після закінчення строку користування майном чи припинення цього договору об`єкт оренди повертається орендодавцю у триденний строк за Актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору. З моменту повернення орендарем орендодавцю об`єкта оренди цей договір припиняється.

Позивач звернувся до відповідача з повідомленням від 23.07.2020 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №7 від 09.04.2020. Вказане повідомлення відповідач отримав особисто 23.07.2020.

Актом від 23.07.2020 здачі-приймання (повернення) приміщення до договору підтверджується, що орендар передав, а орендодавець прийняв приміщення загальною площею 41,7кв.м., яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок 13 квартира 51.

Матеріали справи містять Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.03.2020 по 20.03.2020, який підписано позивачем та відповідачем.

Відтак, з 09.04.2020 (дата укладення договору) до 23.07.2020 (дата Акта від 23.07.2020 здачі-приймання (повернення) приміщення до договору) діяв договір оренди.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1, 3, 4, 5).

Частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату виключно у грошовій формі України - гривні, на умовах, що передбачені цим договором (пункт 3.1 договору).

Розмір щомісячної орендної плати, яку орендар сплачує орендодавцю становить 6500,00грн. (пункт 3.2 договору).

Орендар за користування об`єктом оренди, відповідно до пункту 3.3 договору, вносить щомісячну орендну плату шляхом її перерахування на рахунок орендодавця, що вказаний в цьому договорі в строк до 05-го числа поточного місяця. Орендна плата за користування майном сплачується з 10.04.2019.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку позивача передати відповідачу в користування об`єкт нерухомості за актом приймання-передачі відповідає обов`язок своєчасно і у повному обсязі сплачувати плату за використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта з оренди.

Строк оплати є таким, що настав.

Доказів оплати за об`єкт оренди у сумі 11944,93грн. відповідач не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 11944,93грн.

5. Правомірність нарахування пені.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 7.3 договору у разі несвоєчасного внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Щодо розрахунку пені.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 23.07.2020 по 09.03.2021 на загальну суму 985,67грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимоги заперечив.

Господарський суд перевірив неспростований відповідачем розрахунок позивача та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

6. Правомірність нарахування інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Позивач нарахував інфляційні втрати за загальний період прострочення з серпня 2020 року по лютий 2021 року на загальну суму 708,88грн.

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Господарський суд перевірив неспростований відповідачем розрахунок позивача та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 73, 74-80, 86, 91, 129, 194, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця СИСОЄВОЇ МАРІЇ ВОЛОДИМИРІВНИ ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фізичної особи-підприємця ХУЦАН ВІКТОРА СЕРГІЙОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 13639,48грн., з яких 11944,93грн. основної заборгованості; 985,67грн. пені; 708,88грн. інфляційних втрат (договір оренди нежитлового приміщення №7 від 09.04.2020) задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ХУЦАН ВІКТОРА СЕРГІЙОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця СИСОЄВОЇ МАРІЇ ВОЛОДИМИРІВНИ ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 11944,93грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири грн. 93 коп.) основної заборгованості; 985,67грн. (дев`ятсот вісімдесят п`ять грн. 67 коп.) пені; 708,88грн. (сімсот вісім грн. 88 коп.) інфляційних втрат; 2270,00грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 19.07.2021.

Суддя І.В. Петренко