ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3351/20

За позовом: Комунального підприємства «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» (65091, м. Одеса, вул. Комітетська, буд. 10, корпус А, код ЄДРПОУ - 35695935)

До відповідача: Колективного підприємства «БУДОВА» (65012, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25)

про визнання угоди недійсною

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Ткач С.А. на підставі ордеру серії ОД №258177 від 26.01.2021р.

Від відповідача: Золотоверх М.С. на підставі ордеру серії ОД №659716 від 25.01.2021р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Комунальне підприємство (далі-КП) «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Колективного підприємства (далі-КП) «БУДОВА» про визнання недійсною з моменту укладання угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеної 10.10.2017 р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2020р. (суддя Лічман Л.В.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/3351/20, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.01.2021р.

Протокольною ухвалою від 26.01.2021р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.02.2021р. Протокольною ухвалою від 16.02.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09.03.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2021р. задоволено частково клопотання КП «БУДОВА» про витребування доказів та витребувано у КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО»: - фінансову звітність, а саме -баланс з розшифровкою дебіторської та кредиторської заборгованості по строках: 1125,1120,1155,1610,1615,1640, 1690 станом на 31.12.2017р., який поданий КП та звіт про фінансові результати за формою 2 станом на 31.12.2017р. ; - картки рахунків 631,151 за період з 01.10.2015р. по 31.12.2017р. відносно контрагента КП «БУДОВА»; заперечення КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» по Акту про результати документальної планової перевірки з усіма додатками до заперечень; -письмові пояснення, згідно якої Угоди/Договору обліковується сума 4 529 900 грн 40 коп. по дебету 631 рахунку (необхідно зазначити номер та дату договору). Встановлено КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» строк до 19.03.2021р. для надання до суду витребуваних документів.

Крім того, протокольною ухвалою від 09.03.2021р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.03.2021р.

22 березня 2021р., на виконання ухвали суду від 09.03.2021р. про витребування доказів, позивач надав до суду пояснення, додатком до яких є копія фінансового звіту за 2017 рік, копія квитанції 31 від 01.03.2018р., копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 151; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2021р. суддею Лічманом Л.В. заявлено самовідвід від розгляду справи №916/3351/20 на підставі п.1 ч.1 ст.35 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 06.04.2021р. №58 у зв`язку з заявленням суддею Лічманом Л.В. самовідводу від розгляду справи №916/3351/20 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/3351/20. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021р. визначено суддю Рога Н.В. для розгляду справи №916/3351/20.

Ухвалою суду від 07.04.2021р. суддею Рога Н.В. прийнято справу до провадження, Підготовче засідання призначено на 29.04.2021р. Протокольною ухвалою від 29.04.2021р. відкладено підготовче засідання на 17.05.2021р. Ухвалою суду від 17.05.2021р. відкладено підготовче засідання на 03.06.2021р. Протокольною ухвалою суду від 03.06.2021р. закрито підготовче провадження у справі №916/3351/20, розгляд справи по суті призначено на 01.07.2021р.

26 січня 2021р. КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» до суду подано клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої позивач просив суд поставити питання: чи виконаний підпис, який міститься в Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеній 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА», напроти прізвища Смертенюк, ОСОБА_1 або іншою особою?

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що підставою звернення КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» до суду з позовом про визнання недійсною з моменту укладання Угоди від 10.10.2017р. про зарахування зустрічних однорідних вимог стало саме підписання цієї Угоди особою, яка не мала повноважень представляти позивача та здійснювати від його імені будь-які правочини, у зв`язку із чим відповідь на поставлене перед експертом питання буде мати істотне значення для розгляду справи №916/3351/20.

Також позивач послався на положення ст.99 ГПК України. Проведення експертизи позивач просив доручити ДП «Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз».

Відповідач проти задоволення клопотання КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи заперечує, посилаючись на те, що обставина щодо підписання Угоди іншою собою, а не ОСОБА_1 вимагає пояснень зі сторони самого ОСОБА_1 , зокрема щодо підпису на Угоді, щодо відбитку печатки, що засвідчує підпис особи, що підписала Угоду, щодо наявності у позивача оригіналу Угоди.

Крім того, КП «БУДОВА» зазначає, що в ході розгляду справи №916/2891/18 судом було призначено судову технічну експертиз документів та згідно висновку експерта №20-1805 від 28.05.2020р. відтиск печатки КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» на дох екземплярах оскаржувано Угоди нанесено печаткою КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО».

На думку КП «БУДОВА», відсутні підстави для призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, адже, за матеріалами справи, наявні докази наступного схвалення Угоди шляхом вчинення відповідних дій, зокрема відображення її у податковій звітності, що підтверджується матеріалами справи №1540/4631/18 за позовом КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області №№023771415, , , , , , , 002378141, від 12.06.2019р.

Протокольною ухвалою від 03.06.2021р. судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи із урахуванням того, що відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зауважити, що згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Будь-яких доказів, обґрунтувань, заяв свідків з них питань позивачем до матеріалів справи не надано.

При цьому, слід зауважити, що згідно протокольної ухвали суду від 26.01.2021р., позивачу було запропоновано надати до матеріалів справи заяву свідка, оформлену відповідно до вимог ГПК України, за підписом ОСОБА_2 , стосовно не підписання ним Угоди від 10.10.2017р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у справі №916/2891/18 за позовом КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» до КП «БУДОВА» про визнання недійсною Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеної 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА», судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, на розгляд якої було поставлено питання: чи виконаний підпис, який міститься в Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеній 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА», напроти прізвища Смертенюк, ОСОБА_1 або іншою особою?

Згідно Висновку експерта від 19-1432, складеного 16.10.2019р. судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_1 в Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р. у графі « ОСОБА_3 », виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2020р. у справі №916/2891/18 позовну заяву КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» було залишено без розгляду за заявою позивача.

Отже, у справі, що розглядалася судом між тими ж сторонами, з тим же предметом спору та з тих самих підстав, вже наявний висновок судового експерта з того самого питання, з якого позивач наполягає на призначенні експертизи.

При цьому, у якості документів, на підставі яких мала б проводитися експертиза (вільні зразки підписів ОСОБА_1 в оригіналах різноманітних документів, максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документу 2017р.) представник позивача мав намір надати ті самі документи, що надавалися для проведення експертизи у справі №916/2891/18, а також пропонував для проведення експертизи ту саму установу Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз.

Таким чином, наявні підстави вважати, що експертом буде зроблено такий самий висновок, як у експертному висновку, що вже був зроблений по справі №916/2891/18.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, відсутні підстави для призначення у справі №916/3351/20 справі судової почеркознавчої експертизи з питанням: чи виконаний підпис, який міститься в Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеній 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА», напроти прізвища Смертенюк, ОСОБА_1 або іншою особою?

Також слід зауважити, що експертний висновок у іншій справі оцінюється судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ, за умови, що цей висновок містить відповіді на запитання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду у належним чином засвідченій копії (постанова ВП Верховного суду від 19.11.2019р. у справі №918/204/18, постанова ВС КГС від 30.04.2020р. у справі №924/497/19).

Слід також зауважити, що безпідставне призначення у справі судової експертизи може призвести до штучного затягування справи, натомість, як відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У судовому засідання щодо розгляду справи по суті, що відбулося 01.07.2021р. було оголошено перерву до 06.07.2021р.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, поясненнях, що надійшли до суду 22.03.2021р,

Відповідач заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 25.01.2021р.

Позивач у справі зазначив, що 30 травня 2018р. йому стало відомо про те, що 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» в особі директора Смертенюка Ігоря Михайловича та КП «БУДОВА» було укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Але, як зазначає позивач, ОСОБА_1 , який станом на той час дійсно був директором КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО», зазначеної Угоди не підписував, а підпис, який міститься напроти прізвища директора, йому не належить. Іншим працівникам позивача ані довіреністю, ані наказом не надавалися повноваження щодо представництва КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та права підпису на цій Угоді.

Позивач зауважив, що по дебету рахунку 631 в 2017 році було відображено суму у розмірі 4 529 900 грн 40 коп. за договором від 14.10.2015р. Вказану проводку здійснено головним бухгалтером, який на цей час не працює в КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО», у зв`язку із чим невідомо, який саме документ став підставою для здійснення цієї бухгалтерської операції.

При цьому, позивач зазначає, що керівник підприємства не здійснював вказаної бухгалтерської операції та докумен6ти синтетичного бухгалтерського обліку, відповідно до законодавства, не підлягають підписанню керівником. За таких обставин, керівник КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» до закінчення податкової перевірки, тобто до 23.05.20218р., не знав про зміст та підстави вказаної бухгалтерської операції та наявність спірної Угоди.

На думку позивача, підписання Фінансового звіту за 2017 рік керівником підприємства жодним чином не свідчить про погодження спірної Угоди, оскільки з вказаного звіту не вбачається з урахуванням яких господарських операцій сформовано цифри у відповідних графах звіту.

За таких обставин, позивач вважає, що дії керівника КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» жодним чином не свідчать про погодження Угоди.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що відсутні будь-які докази того, що КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» вчиняло дії, які б могли свідчити про наступне схвалення Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р.

Також представник позивача зазначив, що згідно позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 15.01.2020р. по справі №924/491/17, норма ст.241 Цивільного кодексу України передбачає два види схвалення недійсного правочину, кожен з яких є дією. Перший- це підписання угоди або іншого документу (наказу і таке інше). Другий- це дія, яка свідчить про прийняття цього недійсного договору до виконання. Усі інші дії керівника юридичної особи або її працівників, які не свідчать про схвалення уповноваженою особою недійсного правочину, не мають ніякого юридичного значення. Ти паче, не має значення бездіяльність представника юридичної особи, якщо закон прямо не повязує правові наслідки такої бездіяльності зі схваленням недійсного правочину.

Згідно п.3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (із змінами та доповненнями) наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

За таких обставин, представник позивача вважає, що будь-які дії щодо схвалення правочину мають виходити від уповноваженої особи і на адресу другої сторони правочину. Будь-які дії бухгалтера не є діями уповноваженої особи, і, крім того, такі дії як здійснення бухгалтерських проводок у синтетичному бухгалтерському обліку, не адресовані іншій стороні правочину.

З урахуванням зазначеного, та із посиланням на положення ч.1 ст.215, ст.203, ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що наявні підстави для визнання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р. недійсною.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те що зваляючи позов про визнання недійною Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р. КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» мало довести наявність тих підстав, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання відповідних наслідків.

Відповідач зазначає, що в силу приписів ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, відповідно до ст.239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. А згідно ст.241 цього Кодексу правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Крім того, відповідач вважає, що вчинення правочину між сторонами підтверджується наявністю не лише підписів на спірному договорі, але і наявністю відтисків печаток юридичної особи.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено фактів неправомірності використання печатки КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» чи її втрати, не надано доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку із втратою чи викраденням печатки. За таких обставин, відповідач вважає, що відсутні підстави вважати, шо печатка КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» була використана проти волі позивача.

На думку відповідача, матеріали справи містять документи, що засвідчують наступне схвалення Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р.

Зокрема, відповідач зазначає, що КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» було відображено Угоду від 10.10.2017р. у бухгалтерському обліку та податковому звіті, підтвердженням чого є наявність податкових повідомлень-рішень Головного правління ДФС в Одеській області №№023771415, , , , , , , 002378141, від 12.06.2019р., які позивач оскаржує в Одеському окружному адміністративному суді (справа №1540/4631/18).

Крім того, в ході планової перевірки, що проводилася Головним управлінням ДФС в Одеській області (Акт про результати документальної планової перевірки КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. №415/15-32-14-15/35695935 від 23.05.2018р.) було встановлено, що позивачем в оборотно сальдовій відомості по рахунку 151 та 631 за період з 10.10.2015р, по 31.12.2017р. відображено суму 4 529 900 грн 40 коп., яка повністю співпадає із сумою, зазначеною в Угоді від 10.10.2017р. Відповідно ж до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій за кредитом рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» відображається заборгованість за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, послуги, за дебетом її погашення, списання тощо.

Крім того, відповідач, із посиланням на ст.256, 257, ч.3,4 ст.267 Цивільного кодексу України, просить суд застосувати строки позовної давності, адже, формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

На думку відповідача, у КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» існувала об`єктивна можливість знати про існування спірної Угоди.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, судом встановлено, що 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» в особі директора Смертенюка Ігоря Михайловича та КП «БУДОВА» було укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно п.1 якої сторони, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст.601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, шо випливають з нижчевказаних договорів. За договорами: а) договір підряду від 14.10.2015р., укладений між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА», за яким КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» є боржником з виконання зобов`язання в межах суми 4 529 900 грн 40 коп.; б) договір про співпрацю від 11.06.2015р. та додаткова угода №1 від 09.10.2017р. до Договору про співпрацю від 11.06.2015р., укладені між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА», за яким КП «БУДОВА» є боржником з виконання зобов`язання в межах суми 4 529 900 грн 40 коп.

Сторони дійшли згоди, що станом на 10.10.2017р. КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» є кредитором, а КП «БУДОВА» є боржником при виконанні свого зобов`язання на суму 4 529 900 грн 40 коп. по договору про співпрацю від 11.06.2015р. та додатковій угоді №1 від 09.10.2017р. до Договору про співпрацю від 11.06.2015р. та станом на 10.10.2017р. КП «БУДОВА» є кредитором, КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» є боржником при виконанні свого зобов`язання на суму 4 529 900 грн 40 коп. за договором підряду від 14.10.2015р.

Згідно п.1.2 Угоди вказані у.1.1. цієї Угоди зобов`язання сторін припиняються у повному обсязі, оскільки зустрічні вимоги є рівними.

Крім того, у п.п.2,3 цієї Угоди сторони домовилися, що з моменту набрання чинності цією Угодою (з моменту підписання згідно п.7 Угоди) КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» не є зобов`язаним за договором підряду від 14.10.2015р. щодо виконання грошового зобов`язання в сумі 4 529 900 грн 40 коп., а КП «БУДОВА» не є зобов`язаним за договором про співпрацю від 11.06.2015р. та додаткова угода №1 від 09.10.2017р. до Договору про співпрацю від 11.06.2015р. щодо виконання грошового зобов`язання в сумі 4 529 900 грн 40 коп.

Відповідно до п.5 Угоди усі правовідносини, що виникають із цієї Угоди або пов`язані із нею, у тому числі пов`язані із недійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цієї Угоди, тлумаченням її умов, визначенням наслідків недійсності або порушення умов Угоди, регулюються цією Угодою та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту, які застосовуються до таких правовідносин на основі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 204 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно ч.1 ст.601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до ст.215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

За приписами ч.ч.1, 2, 3 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено і сторони у справі не заперечують, що директором КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» станом на 10.10.2017р. був ОСОБА_1 , який мав повноваження на підписання Угоди від імені цього підприємства. Але, як вбачається з Висновку експерта від 19-1432, складеного 16.10.2019р. судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_1 в Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р. у графі «Директор И.М. Смертеннюк», виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ст.241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення правочину.

Згідно п.3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» припис абзацу першого ч.3 ст. 92 Цивільного кодексу України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий ч.3 ст. 92 Цивільного кодексу України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Крім того, відповідно до п.3.4. зазначеної Постанови Пленуму наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Угоди від 10.10.2017р. сторони за цією Угодою вчинили відповідні дії, зокрема, в ході планової перевірки, що проводилася Головним управлінням ДФС в Одеській області (Акт про результати документальної планової перевірки КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. №415/15-32-14-15/35695935 від 23.05.2018р.) було встановлено, що позивачем в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 151 та 631 за період з 10.10.2015р, по 31.12.2017р. відображено суму 4 529 900 грн 40 коп., яка повністю співпадає із сумою, зазначеною в Угоді від 10.10.2017р.

Згідно наявного у матеріалах справи Статуту КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014р. №4628-VІ, підприємство здійснює оперативний та бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, веде статистичну звітність, порядок ведення бухгалтерського обліку і статистичної звітності визначається чинним законодавством. (.п.п.6.6,6.7 Статуту).

Відповідно ж до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 р. №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за №893/4186, (із змінами та доповнен7ями), яка встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб, за дебетом рахунку 15 «Капітальні інвестиції» відображається збільшення зазнаних витрат на придбання або створення матеріальних та нематеріальних необоротних активів, за кредитом - їх зменшення (введення в дію, прийняття в експлуатацію придбаних або створених нематеріальних активів тощо). На субрахунку 151 «Капітальне будівництво» відображаються витрати на будівництво, що здійснюється як господарським, так і підрядним способом для власних потреб підприємства. На рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» ведеться облік розрахунків з постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконанні роботи і надані послуги. На цьому рахунку учасник промислово-фінансової групи веде облік розрахунків за одержані від учасників ПФГ товарно-матеріальні цінності (роботи, послуги). За кредитом рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» відображається заборгованість за одержані від постачальників та підрядників товарно-матеріальні цінності, прийняті роботи, послуги, за дебетом - її погашення, списання тощо. Рахунок 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» має, зокрема, субрахунок631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». На субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» ведеться облік розрахунків за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги з вітчизняними постачальниками та підрядниками.

Отже, КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» було вчинено дії щодо відображення у бухгалтерському обліку зобов`язання на суму 4 529 900 грн 40 коп.

Доказів існування іншої угоди (договору), за якою у оборотно-сальдовій відомості по рахункам 151 та 631 за період з 01.10.2015р-31.12.2017р. могло бути відображене зобов`язання на суму 4 529 900 грн 40 коп. позивач до суду не надав.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» було відображено Угоду від 10.10.2017р. у податковому звіті, підтвердженням чого є наявність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області №№023771415, , , , , , , 002378141, від 12.06.2019р., які позивач оскаржує в Одеському окружному адміністративному суді (справа №1540/4631/18).

Суд вважає за необхідне також зауважити, що відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.2 ст.3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Частина 6 ст.8 Закону передбачає, що керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п.1.2).

Таким чином, на думку суду, наявні підстави вважати, що КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» було вчинено дії щодо схвалення Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2017р. між КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та КП «БУДОВА».

Відповідно до п. 2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (із змінами та доповненнями), керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

За таких обставин, на думку суду, безпідставним є посилання представника позивача на те, що керівнику КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» Смертенюку Ігору Михайловичу не було відомо про бухгалтерські проводки до проведення перевірки Головного управління ДФС в Одеській області та складання Акту про результати документальної планової перевірки КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. №415/15-32-14-15/35695935 від 23.05.2018р.

Враховуючи все викладене вище, позовна заява КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» « про визнання недійсною з моменту укладання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеної 10.10.2017 р. між Комунальним підприємством» МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та Колективним підприємством «БУДОВА», е такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013р. перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з недоведеністю позивачем своїх позовних вимог, строки позовної давності до позову КП «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» про визнання недійсною з моменту укладання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеної 10.10.2017 р. між Комунальним підприємством «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та Колективним підприємством «БУДОВА», не застосовується.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, за приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що суд відмовив у задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» до Колективного підприємства «БУДОВА» про визнання недійсною з моменту укладання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладеної 10.10.2017 р. між Комунальним підприємством «МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО» та Колективним підприємством «БУДОВА» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 16 липня 2021 р.

Суддя Н.В. Рога