номер провадження справи 4/77/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 Справа № 908/1265/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРПОСТ СІТІ, (61035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63), представник позивача адвокат Скрима Валерія Анатоліївна, (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 18)

до відповідача Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС, (69095, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 2)

про стягнення 5000,00 грн.

06.05.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н від 26.04.2021 (вх. № 1346/08-07/21 від 06.05.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРПОСТ СІТІ, м. Запоріжжя до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС, м. Запоріжжя про стягнення 5000,00 грн. збитків, завданих внаслідок оскарження процедури державної закупівлі товарів.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2021 справу № 908/1265/21 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2021, після усунення недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1265/21, присвоєно справі номер провадження 4/77/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам встановлені строки подання письмових заяв по суті спору.

Позовні вимоги ґрунтуються на ст. ст. 1166, 1173 ЦК України ст. ст. 224, 225 ГК України та обґрунтовані тими обставинами, що у зв`язку з допущеними Відповідачем порушеннями законодавства у сфері публічних закупівель в частині відхилення Пропозиції ТОВ "ФОРПОСТ СІТІ", Позивач поніс збитки сплативши 5 000,00 грн. за подання скарги до адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про публічні закупівлі», для відновлення свого порушеного права як учасника закупівлі, які й просить стягнути з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі. Також, в зазначеному відзиві заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000, 00 грн. та просив розглянути питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку з визнанням позову.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 26.06.2020 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 16.07.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

24.09.2019 Запорізьким комунальним підприємством міського Електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС (далі - Відповідач) на веб-порталі Уповноваженого органу (prozorro gov.ua) оприлюднено оголошення UА-2019-09-24-000877-а про проведення процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою на закупівлю товару ДК 021: 2015 : 09130000-9 «Нафта і дистеляти» (надалі Процедура закупівлі).

З боку Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРПОСТ СІТІ (далі Позивач) подано тендерну пропозицію (надалі - Пропозиція) для участі у вищезазначеній Процедурі закупівель. Окрім Позивача, свої Пропозиції для участі у Процедурі закупівель подали також інші учасники.

Отже згідно інформації , розміщеної на веб-проталі Уповноваженого органу, Відповідач відхилив Пропозиції Позивача і ТОВ "Манго-груп" та допустив Пропозиції інших учасників до участі в аукціоні.

В подальшому, протоколом розкриття тендерних пропозицій Відповідача визначено переможцем вказаної закупівлі ТОВ ЗОГ РІТЕЙЛ.

Згідно до Протоколу розгляду тендерних пропозицій підставою відхилення Пропозиції позивача вcтановлено наступне:

- учасником надана довідка про документальне підтвердження учасника кваліфікаційним критеріям на виконання вимог статті 16 Закону, яка, всупереч вимог Замовника, не містить інформацію про наявність не менше 3-х вантажних автомобілів з перевезення нафтопродуктів та мінімум одного паливозаправника".

- надана учасником довідка на підтвердження відповідності учасника вимогам статті 17 Закону не містить інформацію щодо наявності в учасника антикорупційної програми та уповноваженого з реалізації антикорупційної програми, посилаючись на те, що вартість закупівлі не перевищує 20 млн. грн.

У зв`язку з незгодою відхилення відповідачем Пропозиції, позивач звернувся зі скаргою від 29.11.2019 № UА -2019-09-24-000877-а.b2 до адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Рішення №18736-р/пк-пз від 17.12.2019 адміністративною колегією Антимонопольного комітету України частково задоволено скаргу позивача, та вирішено - зобов`язати Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції Позивача з процедурою закупівлі - "ДК 021:2015: 09130000-9 Нафта та дистиляти", оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу за № UА -2019-09-24-000877-а.

Також, в рішенні адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №18736-р/пк-пз від 17.12.2019 встановлено, що неправомірно відхиливши пропозицію скаржника з підстав, наведених у протоколі розгляду тендерних пропозицій, замовник порушив вимоги ст. 30 ЗУ "Про публічні закупівлі".

Позивач посилається на те, що внаслідок прийняття відповідачем означеного вище неправомірного рішення, позивачу завдана шкода у вигляді витрат, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права на суму 5 000,00 грн, і зважаючи на положення статті 1166 Цивільного кодексу України, просить стягнути зазначені кошти з відповідача.

Отже, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми реальних збитків у розмірі 5 000,00 грн., які він поніс через неправомірні дії відповідача.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За змістом ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди за наявності правопорушення, що потягло її виникнення.

У відповідності до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відтак, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Збитки, заподіяні особі внаслідок порушення її цивільного права підлягають відшкодуванню в повному обсязі особою, яка їх заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків (зв`язок протиправної поведінки і збитків, що настали, при якому протиправність є причиною, а збитки - наслідком); розмір збитків (їх наявності та розміру); вина. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Отже кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема протиправна поведінка заподіювача шкоди, розмір збитків, причинний зв`язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Закон України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015 р. (далі по тексту - Закон) установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Статтею 12 Закону передбачено, що закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі. Замовник здійснює процедури закупівлі, передбачені частиною першою цієї статті, шляхом використання електронної системи закупівель.

Статтею 20 Закону визначено, що відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

Відповідно до ст. 28 Закону, оцінка тендерних пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, та шляхом застосування електронного аукціону. У разі якщо оголошення про проведення процедури закупівлі оприлюднюється відповідно до норм частини четвертої статті 10 цього Закону, проводиться оцінка лише тих тендерних пропозицій, що не були відхилені згідно з цим Законом. Критеріями оцінки у разі здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, що виробляються, виконуються чи надаються не за окремо розробленою специфікацією (технічним проектом), для яких існує постійно діючий ринок є ціна

Згідно ч. 4. ст. 28 Закону, після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною. Строк розгляду тендерної пропозиції, яка за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня визначення найбільш економічно вигідної пропозиції. Строк розгляду тендерної пропозиції може бути аргументовано продовжено замовником до 20 робочих днів. У разі продовження строку розгляду тендерної пропозиції замовник оприлюднює повідомлення в електронній системі закупівель.

У разі відхилення тендерної пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, замовник розглядає наступну тендерну пропозицію з переліку учасників, що вважається найбільш економічно вигідною.

Також відповідно до ст. 30 Закону, визначено, що інформація про відхилення тендерної пропозиції протягом одного дня з дня прийняття рішення оприлюднюється в електронній системі закупівель та автоматично надсилається учаснику/переможцю, тендерна пропозиція якого відхилена через електронну систему закупівель. У разі якщо учасник, тендерна пропозиція якого відхилена, вважає недостатньою аргументацію, зазначену в повідомленні, такий учасник може повторно звернутися до замовника з вимогою надати додаткову інформацію стосовно причини невідповідності його пропозиції умовам тендерної документації, зокрема, технічній специфікації та/або його невідповідності кваліфікаційним критеріям, а замовник зобов`язаний надати йому відповідь з такою інформацією не пізніше ніж через п`ять днів з дня надходження такого звернення через електронну систему закупівель.

Як вбачається із рішення Антимонопольного комітету України, яке відповідачем не оскаржувалося і набрало законної сили, неправомірно відхиливши пропозицію позивача, замовник порушив вимоги ст. 30 Закону "Про публічні закупівлі".

Таким чином, рішеннями Антимонопольного комітету України встановлено прийняття відповідачем рішень з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі" скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу. До скарги додаються документи та матеріали в електронній формі (у тому числі у вигляді pdf формату файла), що підтверджують порушення процедури закупівлі або неправомірність рішень, дій або бездіяльності замовника, та документ про здійснення оплати за подання скарги до органу оскарження. Відразу після внесення до реєстру скарг скарга з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надсилаються органу оскарження та замовнику. За подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 291 від 23.03.2016 р. встановлено, що за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" справляється плата у таких розмірах: у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг 5000, 00 грн., у разі оскарження процедури закупівлі робіт в розмірі 15000, 00 грн.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання вказаних положень Закону, за оскарження протиправних дій відповідача сплачено 5000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 136 від 28.11.2019. Копія зазначеного документу міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що дотримання відповідачем ст. 30 Закону, позбавило б позивача необхідності звертатись до органу оскарження та нести відповідні витрати за подання скарг.

Наявні у справі матеріали свідчать про те, що внаслідок прийняття відповідачем неправомірного рішення, позивач поніс витрати у сумі 5 000, 00 грн. за подання відповідної скарги з метою відновлення своїх прав. За наслідком розгляду поданої позивачем скарги відповідача зобов`язано скасувати прийняте рішення.

Сплачені позивачем 5000, 00 грн. за оскарження протиправних дій відповідача до органу оскарження є витратами, які позивач мусив зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, оскільки вина заподіювача шкоди презюмується, судом встановлено наявність та розмір збитків (що підтверджується платіжним дорученням № 136 від 28.11.2019); наявність протиправної поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача, яка виражена у прийнятті рішень відповідачем з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель та збитками позивача у вигляді понесених ним витрат пов`язаних із розглядом його скарг для усунення його порушеного права, що є передумовою для відшкодування збитків.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позовні вимоги визнав, про що повідомив у відзиві на позовну заяву.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач в прохальній частині позовної просив стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги №16/20 від 28.08.2020, Додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги №16/20 від 28.08.2020, Ордер на надання правової допомоги Серія АР №1022382 від 28.08.2020. Також, подана Довідка № 1/16/20 від 26.04.2021, якою Адвокатське бюро «Валерії Скрими»/ «LAW OFFICE VALERIYA SKRIYMAS» в особі керівника бюро - адвоката Скрими В.А. підтверджує своїм підписом факт оплати ТОВ «ФОРПОСТ СІТІ» коштів у розмірі 4 000, 00 грн. на виконання умов Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 16/20 від 28.08.2020.

В п. 2 Додаткової угоді № 1 від 23.04.2021 до договору про надання правничої допомоги № 16/20 від 28 серпня 2020 року, яка визначає порядок оплати юридичних послуг Бюро за надання визначена вартість послуг у графі «Всього» - 4 000, 00 грн.

Згідно пункту 3.1. цієї Додаткової угоди оплата послуг з надання правничої допомоги здійснюється у розмірі 100% вартості послуги, визначеної у п. 2 цієї Додаткової угоди.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.04.2021 про кількість часу витраченого адвокатським бюро з надання правової допомоги клієнту та найменування наданих робіт (послуг) за договором №16/20 від 28.08.2020.

Таким чином, сторони визначились про вартість послуг за договором у розмірі 4000,00 грн., а не 5 000, 00 грн., які прохає стягнути позивач в прохальній частині позовної заяви.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на послуги адвоката в розмірі 4000, 00 грн., яку суд вважає співрозмірною з урахуванням обставин справи та її розумною необхідністю.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що до позовної заяви не додані, а відтак відсутні, документи, що свідчать про здійснення оплати Бюро витрат (гонорару), пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи), суд зауважує наступне.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості і підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.

Згідно приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України, суд вважає наявними підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України, судового збору в розмірі 1135,00 грн., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 263 від 17.02.2021, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, про що судом буде постановлено відповідну ухвалу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 1135,00 грн., що складає 50 відсотків судового збору, покладається на відповідача оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРПОСТ СІТІ до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС задовольнити повністю.

2. Стягнути з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту ЗАПОРІЖЕЛЕКТРОТРАНС, (69095, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРПОСТ СІТІ, (61035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63, ) 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. збитків, 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

3. Повернути позивачу з Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 1135,00 грн., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого платіжним дорученням №263 від 17.02.2021, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, про що судом буде постановлено відповідну ухвалу.

Повне судове рішення складено 16 липня 2021р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.