РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 м. Київ Справа № 910/6508/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГНІВАНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНЕ АГЕНТСТВО ТЕХНОЕКСПЕРТ";

про: стягнення 224.126,42 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГНІВАНСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНЕ АГЕНТСТВО ТЕХНОЕКСПЕРТ" (далі - відповідач) про стягнення 224.126,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 14.11.2018 № 341, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 224.126,42 грн., з яких: 169.975,22 грн. - основна заборгованість, 46.230,03 грн. - пеня та 7.921,17 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6508/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 14.11.2018 № 341 (далі - Договір), відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, визначених Договором, позивач зобов`язується поставити та передати у власність відповідача, а відповідач в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується прийняти та оплатити товар (п. 1.1 Договору).

Пунктом 5.3 Договору визначено, що у випадку відвантаження товару без попередньої оплати відповідач зобов`язується сплатити на протязі десяти календарних днів після поставки товару.

Положеннями пункту 6.3 Договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем строків оплати товару, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожен день такого прострочення до моменту остаточного виконання відповідачем умов даного Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Позивач стверджує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 1.433.169,82 грн., що підтверджується видатковими накладними які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 30.11.2018 № ГР-0005124 на суму 36.203,00 грн.;

- від 14.12.2018 № ГР-0005451 на суму 327.246,00 грн.;

- від 27.12.2018 № ГР-0005464 на суму 292.058,00 грн.;

- від 12.04.2019 № ГР-0001285 на суму 42.575,00 грн.;

- від 12.04.2019 № ГР-0001328 на суму 30.600,00 грн.;

- від 11.06.2019 № ГР-0002410 на суму 60.375,00 грн.;

- від 14.06.2019 № ГР-0002411 на суму 42.431,00 грн.;

- від 14.06.2019 № ГР-0002477 на суму 50.050,00 грн.;

- від 03.07.2019 № ГР-0003040 на суму 35.250,00 грн.;

- від 26.07.2019 № ГР-0003163 на суму 75.025,00 грн.;

- від 22.08.2019 № ГР-0003560 на суму 106.876,44 грн.;

- від 12.09.2019 № ГР-0004017 на суму 35.525,00 грн.;

- від 13.09.2019 № ГР-0004039 на суму 66.100,00 грн.;

- від 16.09.2019 № ГР-0004101 на суму 165.675,00 грн.;

- від 20.09.2019 № ГР-0004183 на суму 53.829,31 грн.;

- від 21.09.2019 № ГР-0004188 на суму 13.351,07 грн.

Проте, за твердженнями позивача, така заборгованість сплачена відповідачем частково в сумі 1.263.194,60 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 169.975,22 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 46.230,03 грн. та 3 % річних в сумі 7.921,17 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Фактичне здійснення позивачем поставки товару на користь відповідача підтверджено на загальну суму 137.828,00 грн., відповідно до підписаних сторонами та скріплених відбитками їх печаток видаткових накладних, а саме:

- від 30.11.2018 № ГР-0005124 на суму 36.203,00 грн.;

- від 12.09.2019 № ГР-0004017 на суму 35.525,00 грн.;

- від 13.09.2019 № ГР-0004039 на суму 66.100,00 грн.

Решта поданих позивачем до суду видаткових накладних є такими, що не підписані та не скріплені печаткою відповідача, відтак не можуть слугувати належними та допустимими доказами поставки товару.

При цьому, як вбачається з підписаного та скріпленого відбитком печатки позивача акту звірки взаємних розрахунків в період з 14.11.2018 по 12.04.2021, заборгованість, зокрема, за вказаними вище видатковими накладними є погашеною.

Таким чином, позовні вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 169.975,22 грн. задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 46.230,03 грн. та 3 % річних в сумі 7.921,17 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами про стягнення з відповідача основної заборгованості у задоволенні якої судом відмовлено.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац