ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

01 липня 2021 року Справа № 926/1332/21

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум»

до Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації

про стягнення вартості безпідставно набутого майна природного газу в сумі 30935,86 грн,

представники:

від позивача не з`явився;

від відповідача Рябко Г.І. керівник.

І. Стислий виклад позицій сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації про стягнення 30935,86 грн вартості безпідставно набутого майна природного газу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28 липня 2020 між ТОВ «Кастум» та Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 135 та додаткові угоди до нього, який розірвано 06.11.2020.

Постачальником природного газу відповідачу на період з 21.10.2020 по 05.11.2020 був ТОВ «Кастум». Суму відшкодування вартості безпідставно набутого майна природного газу, розраховано по тарифах договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 135 від 28.07.2020.

ТОВ «Кастум» було поставлено, а Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації прийнято та спожито у жовтні 2020 природній газ в обсязі 415,15 м.куб. на суму 1120,20 грн, у листопаді 2020 11049,81 м.куб. на суму 29815,66 грн, проте відповідач не оплатив його вартість, внаслідок чого заборгував позивачу кошти в сумі 30935,86 грн.

Згідно заяви про розрахунок вартості газу (збільшення позовних вимог) позивач просить: 1) прийняти до уваги розрахунок вартості безпідставно набутого майна (природного газу); 2) збільшити розмір позовних вимог на 75 644,48 грн; 3) стягнути з відповідача на користь позивача вартість безпідставно набутого майна (природного газу) в розмірі 106 580,34 грн; 4) стягнути з відповідача 2270 грн судового збору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, однак у відповіді на заяву про розрахунок вартості газу (збільшення позовних вимог) проти збільшених позовних вимог заперечив повністю через їх необґрунтованість з огляду на таке:

- на момент припинення договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 135 від 28.07.2020 зі сторони позивача жодних розрахунків, актів приймання-передачі не надходило. Акти здачі-прийняття газу та рахунки за жовтень 2020 та листопад 2020 (без уточнення періоду, за який постачався газ у листопаді), були надані Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації вже після того, як договір був розірваний (06.11.2020), що унеможливило здійснення розрахунків за договором і звітування про це у системі Prozorro;

- позовні вимоги про набуття ним майна (природного газу) без правової підстави (статті 1212, 1213 ЦК України) вважає необґрунтованими, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, є договірними і саме на підставі договору № 135 від 28.07.2020, який на той час діяв, позивач здійснив поставку природнього газу відповідачу, а відповідач, у свою чергу, набув майно. Договірний характер правовідносин між сторонами виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

У відповідності до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 дану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою від 09.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання на 28.04.2021, а також установив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 28.04.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 18.05.2021.

Ухвалою від 18.05.2021 прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог вхідний № 13/05/01 від 13.05.2021 та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 03.06.2021.

Ухвалою суду від 03.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання про заміну сторони у справі з Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації на Відділ освіти Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, продовжено строк підготовчого провадження, відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 12:00 год. 17 червня 2021.

За наслідками підготовчого засідання 17.06.2021 суд призначив справу до розгляду по суті на 01.07.2021 з повідомленням сторін.

У судове засідання 01.07.2021 позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечив, однак перед судовим засіданням від нього на електронну пошту суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі його представника, скріплена електронним цифровим підписом, в якій просить провести розгляд справи по суті без представника позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує повністю із врахуванням заяви про розрахунок вартості природного газу, який визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна та як наслідок збільшення розміру позовних вимог вих. № 13/05/01 від 13.05.2021.

Частиною четвертою статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин та ураховуючи, що позивач просить розглянути справу без його участі, суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі представника позивача.

У судовому засіданні 01.07.2021 по суті позовних вимог представник відповідача позов визнала частково в розмірі первісних позовних вимог 30935,86 грн, натомість проти збільшених позовних вимог заперечила, просила відмовити у їх задоволенні.

Крім того, у судовому засіданні представник відповідача подала заяву про долучення доказів до справи, в якій просила визнати поважною причину неподання доказу під час підготовчого провадження та долучити до матеріалів справи довідку Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз» вих.№ СЛ-2875-58001-0621 від 17.06.2021 про об`єм розподіленого природного газу відповідачу за період з 07.11.2020 по 30.11.2020, обґрунтовуючи тим, що даного доказу не було в наявності та він не міг бути поданий раніше.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин суд вирішив поновити Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи довідку Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз» вих.№ СЛ-2875-58001-0621 від 17.06.2021 про об`єм розподіленого природного газу відповідачу за період з 07.11.2020 по 30.11.2020.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які позивач і відповідач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

28 липня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум» (Постачальник) та Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації в особі начальника Рябко Г.І. (Споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №135 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2020 році природний газ (ДК 021:2015 (09123000-7) Природний газ», а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п.3.1 Договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Ціна Газу становить 1 грн 86 коп. за 1000 куб.м, крім того ПДВ 0,37 грн, всього з ПДВ 2 грн 23 коп. (п.3.2 Договору).

У пункті 3.3 Договору сторони узгодили, що ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором (п.3.4 Договору).

Відповідно до пункту 3.6 Договору загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором і становить 401 400,00 грн, ПДВ 66900,00 в т.ч.

Згідно з пунктом 5.2.1. Договору позивач зобов`язується забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених Договором, за умови дотримання Споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання.

Пункт 5.1.1. Договору передбачає право Постачальника отримувати від Споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів ІІІ, IV Договору.

Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором (п. 5.4.2. Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Сторони у п.4.2 Договору встановили, що оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

- оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу. Оплата вартості газу, використаного в грудні, здійснюється з 20.12.2020 по 27.12.2020 (п. 4.2.1);

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (п. 4.2.2).

Згідно з пунктом 2.8 Договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.9.1. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, до вимог Кодексі ГРМ.

2.9.2. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператором ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

2.9.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання актів приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу.

2.9.4. У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу Споживачем обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника.

2.9.5. У випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

За умовами п.11.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2020 року.

29 липня 2020 між ТОВ «Кастум» (Постачальник) та Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації (Споживач) укладено додаткову угоду №1 до договору на постачання природного газу №135 від 28.07.2020, в якій пункт 3.2 Договору викладено в наступній редакції, а саме: Ціна газу становить 1 грн 86 коп. за 1 куб.м., крім того ПДВ 0 грн 37 коп., всього з ПДВ 2 грн 23 коп. Всі інші умови договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

У подальшому сторонами було укладено додаткові угоди №2 від 21.09.2020 та №3 від 29.10.2020 до Договору, якими пункт 3.2 Договору викладено в нових редакціях та визначено ціну газу 2044 грн 17 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 408,83 грн, всього з ПДВ 2453 грн та 2248 грн 58 коп. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 449,72 грн, всього з ПДВ 2698,30 грн відповідно. Всі інші умови Договору залишаються незмінними та обов`язковими до виконання Сторонами.

Додатковою угодою від 06 листопада 2020 року №4 до договору №135 на постачання природного газу від 28.07.2020 ТОВ «Кастум» (Постачальник) та Відділ освіти Сокирянської районної державної адміністрації (Споживач) розірвали Договір №135 від 28.07.2020 у зв`язку з істотною зміною ціни за одиницю товару на ринку природного газу з 01.11.2020. Угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її печатками Сторін (пункти 1, 4).

Так, із рахунку-фактури №СФ-0001094 та акту здачі-прийняття №РН-0001133 від 31.10.2020 вбачається, що ТОВ «Кастум» відповідно до договору №135 від 28.07.2020 поставило Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації природний газ у жовтні 2020 в обсязі 415,15 м.куб. на суму 1120,20 грн.

Також, згідно рахунку-фактури №СФ-0001315 та акту здачі-прийняття №РН-0001374 від 30.11.2020 ТОВ «Кастум» відповідно до договору №135 від 28.07.2020 поставило Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації природний газ у листопаді 2020 11049,81 м.куб. на суму 29815,66 грн.

Крім того, до позовної заяви додано акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2021, який підписаний тільки позивачем, в якому зазначено про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в загальному розмірі 30935,86 грн.

25.03.2021 позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 25.03.2021 вих. №25/03/01 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 30935,86 грн. Додатком до цієї претензії були рахунки-фактури №СФ-0001094, №СФ-0001315, акти здачі-прийняття №РН-0001133 від 31.10.2020 та №РН-0001374 від 30.11.2020, акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2021 та копії даних з офіційної інформаційної платформи Оператора ГТС України за періоди з 01.10.2020 по 31.10.2020, з 01.11.2020 по 30.11.2020.

За твердженням позивача, викладеним у претензії, після закінчення строку дії Договору правова підстава набуття природного газу та розрахунків за його постачання відпала. Тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастум» звертається до відповідача про відшкодування вартості безпідставно набутого майна (природного газу) що розраховано по тарифах Договору на постачання природного газу №135 від 28.07.2020.

Згідно даних офіційної інформаційної платформи Оператора ГТС, Постачальником природного газу Споживачу на період з 21.10.2020 по 05.11.2020 був закріплений Постачальник ТОВ «Кастум». Сумарний обсяг спожитого природного газу із ресурсів ТОВ «Кастум» за відповідний період становить 11464,15 м.куб. на загальну суму 30935,86 грн.

Факт надіслання претензії підтверджується копією фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» №55 та опису вкладення до цінного листа (а.с.21-23).

Відповідач відповіді на вказану претензію не надав, Акти не підписав та не подав суду доказів сплати за спожитий природній газ в сумі 30935,86 грн.

Згідно довідки Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз», вих.№ 58010-СГ2810-06-21 від 10.06.2021, об`єм розподіленого природного газу за об`єктами Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації за період з 01.11.2020 по 06.11.2020 становить 11049,81 м.куб.

Як убачається з листа ТОВ «Чернівцігаз збут» від 11.06.2021 №587-Сл-4388-0621, між ТОВ «Чернівцігаз збут» та Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації 16.11.2020 був укладений договір №41В587-343-20 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими. За умовами вказаного договору доказами фактичного обсягу розподіленого Оператором ГРМ природного газу Споживачу є акти приймання-передачі природного газу.

Так, ТОВ «Чернівцігаз Збут» передало Споживачу у власність природний газ у листопаді 2020 (18.11.2020 по 30.11.2020) в загальному обсязі 30457,53 м. куб. на суму 269 549,14 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 16.11.2020 №41В587-343-20 від 30.11.2020. Зазначений акт приймання-передачі природного газу містить підписи та відбитки печаток сторін.

Крім того, згідно довідки Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз», вих.№ СЛ-2875-58001-0621 від 17.06.2021, об`єм розподіленого природного газу відповідачу за період з 07.11.2020 по 30.11.2020 становить 30457,53 м.куб.

ІV. Мотиви суду та оцінка наданих учасниками справи доказів.

Установивши фактичні обставини справи та проаналізувавши зміст позовних вимог, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги (первісні та збільшені), позивач зазначив, що відбулося фактичне споживання природного газу відповідачем в обсязі 11464,96 м.куб. поза межами договірних відносин, у зв`язку з чим на підставі договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 135 від 28.07.2020 та ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 30935,86 грн, розрахованого по тарифах Договору, та, згідно збільшених позовних вимог, в сумі 106 580,34 грн, вартість якого розрахована на момент розгляду справи судом.

Так, тлумачення пунктів 4 і 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, визначення предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Суд констатує, що позивачем визначено дві підстави позову: 1) порушення відповідачем договірних відносин; 2) набуття відповідачем майна без достатньої правової підстави.

З цього приводу суд зазначає, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

КГС вказав, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений раніше у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

А якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом вище, 28 липня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум» (Постачальник) та Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації в особі начальника Рябко Г.І. (Споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №135.

Із змісту даного договору на постачання природного газу Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу у 2020 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (пункт 1.1).

Додатковою угодою від 06 листопада 2020 року №4 до договору №135 на постачання природного газу від 28.07.2020 сторони розірвали вказаний Договір.

Згідно рахунку-фактури №СФ-0001094 та акту здачі-прийняття №РН-0001133 від 31.10.2020 позивач поставив відповідачу природний газ у жовтні 2020 в обсязі 415,15 м.куб. на суму 1120,20 грн відповідно до договору №135 від 28.07.2020.

Також, згідно рахунку-фактури №СФ-0001315 та акту здачі-прийняття №РН-0001374 від 30.11.2020 позивач поставив відповідачу природний газ у листопаді 2020 11049,81 м.куб. на суму 29815,66 грн.

У претензії позивача від 25.03.2021 вих. №25/03/01 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна (природного газу) в сумі 30935,86 грн зазначено, що згідно даних офіційної інформаційної платформи Оператора ГТС, Постачальником природного газу Споживачу на період з 21.10.2020 по 05.11.2020 був закріплений Постачальник ТОВ «Кастум». Сумарний обсяг спожитого природного газу із ресурсів ТОВ «Кастум» за відповідний період становить 11464,15 м.куб. на загальну суму 30935,86 грн.

Судом також установлено, що 16.11.2020 між ТОВ «Чернівцігаз збут» та Відділом освіти Сокирянської районної державної адміністрації 16.11.2020 був укладений договір №41В587-343-20 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими.

Згідно з актом приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 16.11.2020 №41В587-343-20 від 30.11.2020 постачання природного газу відповідачу у листопаді 2020 (18.11.2020 по 30.11.2020) здійснювало ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Крім того, згідно довідки Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз», вих.№ СЛ-2875-58001-0621 від 17.06.2021, об`єм розподіленого природного газу відповідачу за період з 07.11.2020 по 30.11.2020 становить 30457,53 м.куб.

Згідно з статтею 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З аналізу доказів, поданих сторонами на підставу своїх вимог та заперечень, суд встановив що Товариством з обмеженою відповідальністю «Кастум» здійснювало постачання природного газу відповідачу за період з жовтня по 06 листопада 2020. Будь-яких доказів постачання газу позивачем Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації після вказаної дати (06.11.2020) матеріали справи не містять. У подальшому постачання природного газу відповідачу у листопаді 2020 здійснювало ТОВ «Чернівцігаз Збут».

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, виникли саме на підставі Договору, який на той час діяв, і саме керуючись договірними зобов`язаннями позивач здійснив поставку природного газу відповідачу, а відповідач набув майно (природний газ).

Отже, між сторонами існують правовідносини з приводу неналежного виконання договірних зобов`язань, що виключає застосування положень ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Аналогічну вимогу щодо належного виконання зобов`язань містить і стаття 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на вищевикладене та дослідивши зміст договору, суд встановив, що даний договір є укладеним, оскільки між сторонами існувала домовленість, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України: "Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним."

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 662 ЦК України: "Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства."

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

За приписами ст.ст. 692, 693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 530 ЦК України зазначено: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)."

Згідно з частиною першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Таким чином, всупереч умов договору та вимог діючого законодавства, відповідач свої зобов`язання по оплаті спожитого газу не виконав. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач станом на час звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи перерахував позивачу вартість спожитого газу за період з жовтня по 06 листопада 2020 року в сумі 30935,86 грн. Сума спожитого газу 30935,86 грн, розрахована по тарифах Договору, а, отже, є обґрунтованою, такою, що визнається відповідачем.

Згідно частини 3 та 4 ст. 653 Цивільного кодексу України: «У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.».

Тобто до 06.11.2020 позивачем природній газ постачався відповідачу згідно договірних відносин та умов укладеного договору (в тому числі й ціни товару), а післі розірвання договору постачання позивачем не здійснювалося.

Таким чином, суд визнає позовні вимоги ТОВ «Кастум» щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором №135 від 28.07.2020 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів у розмірі 30935,86 грн правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Натомість вимоги позивача про стягнення вартості безпідставно набутого майна в сумі 75 644,48 грн є необґрунтованими, а тому в решті заявлених вимог належить відмовити.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Оскільки позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий газ як на підставі Договору, так ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, суд при частковому задоволенні позову не вийшов за межі позовних вимог.

V. Висновки суду.

Таким чином, за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивач надав поставив відповідачу, а останній спожив природній газ за договором на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими, проте останній неналежно виконав обов`язку щодо його оплати, внаслідок з нього підлягає стягненню 30935,86 грн основного боргу.

У решті позовних вимог щодо стягнення вартості безпідставно набутого майна природного газу в сумі 75 644,48 грн необхідно відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Про понесення інших судових витрат сторони не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації (60200 Чернівецька область м.Сокиряни, вул.Покровська, 27 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастум» (79019 м.Львів, проспект Чорновола, 63 ) заборгованість за договором №135 від 28.07.2020 у сумі 30935,86 грн, та 658,99 грн у відшкодування судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано у зв`язку із перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці 08-13.07.2021 - 14 липня 2021 року.

Суддя І.В. Марущак