РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2021Справа № 910/7849/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля"

про стягнення штрафу в розмірі 13 247,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» про стягнення штрафу в розмірі 13 247,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для покладення на відповідача відповідальності, передбаченої ст. 122 Статуту залізниць України, у зв`язку з невірно зазначеною адресою одержувача у залізничній накладній № 53333514.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7849/21. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

11.06.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що з матеріалів справи не вбачається невірного зазначення адреси, оскільки ознакою невірної адреси є виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, або неможливість здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі.

30.06.2021 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач не погодився з твердженнями відповідача та зазначив, що Верховним Судом України у постанові від 22.03.2018 у справі № 917/964/17 викладено позицію, що при розгляді справ про стягнення штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремим порушенням. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту. Відповідно до роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.02.2002 за № 04-5/601 (зі змінами та доповненнями) та Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до ст. 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків. Крім того, посилаючись на запровадження карантину у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та враховуючи розгалуженість підрозділів Акціонерного товариства "Українська залізниця", та велике навантаження на юрисконсультів і вихідні дні, позивач просив суд поновити строк на подання відповіді на відзив на позов, оскільки на його підготовку був необхідний строк більший ніж встановлений ухвалою від 19.05.2021.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши наведені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку причини пропуску встановленого судом процесуального строку, суд визнає їх поважними та поновлює Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" строк на подання відповіді на відзив та приймає до розгляду даний документ.

Згідно інформації з пошукової системи відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства "Укрпошта" примірник відповіді на відзив був вручений Товариству з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" 02.07.2021, однак відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив у визначений у п. 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 у справі №910/7849/21 строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року на станцію Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці по залізничній накладній № 53333514 зі станції Кривий Торець Донецької залізниці прибув порожній вагон № 56108707, вантажовідправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (далі - відповідач).

У залізничній накладній № 53333514 вантажовідправником зазначено одержувача - «ПАО «Днепромагонремстрой» із наступною адресою: 49024, г. Днепропетровск, ул. Универсальная, 1028».

Однак, позивач зазначає, що такий вантажоодержувач по станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці відсутній, в зв`язку з чим, вагон було затримано до з`ясування вантажоодержувача, про що складено акт загальної форми № 1272 від 06.03.2021 та надано телеграму № 15 від 06.03.2021 на станцію відправлення.

Станцією відправлення, згідно листа платника за № 10 від 06.03.2021 надана телеграма на станцію Нижньодніпровськ № 53 від 06.03.2021, якою зазначено вважати вірною адресу отримувача « 49024, г. Днепропетровск, ул. Универсальная, 10». Сплату додаткових зборів підтверджено шляхом списання з коду платника.

Станцією Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці на підтвердження невірно зазначеної адреси складено Акт загальної форми № 4тк від 06.03.2021, з розрахунком штрафу згідно статей 122, 118 Статуту залізниць України розмір якого складає 13 247,00 грн.

Позивач зазначив, що ТОВ «Донінтервугілля», як відправник, невірно зазначив адресу одержувача у залізничній накладній № 53333514, в зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 13 247,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії).

Згідно зі ст. 2 Статуту залізниць України накладною є основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Зважаючи на наведені положення законодавства, накладна № 53333514 є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу між сторонами спору.

У ст. 23 Статуту залізниць України зазначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Розмір перевізної плати згідно з залізничною накладною № 53333514 склав 2 649,40 грн.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2021 позивачем було складено акт загальної форми №4тк, яким встановлено обставини зазначення відправником у накладній невірної адреси вантажоодержувача, а також вказано, що для з`ясування належної адреси надіслано телеграму від 06.03.2021 року № 53.

Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 6445 у п.п. 5.5 визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову зазначає, що з матеріалів справи не вбачається невірного зазначення адреси, оскільки ознакою невірної адреси є виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, або неможливість здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі.

Згідно з п. 2.1 „Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000р. №644, на вантажовідправника покладається обов`язок заповнити відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих правил.

Відповідно до додатку 3 на вантажовідправника покладається обов`язок заповнити такі графи накладної:

Графа 4 - "Одержувач" - заповнюються у порядку, передбаченому для графи "Відправник". Згідно з поясненням до Графи 1 - Відправник - відправником може бути одна юридична або фізична особа. Відомості щодо відправника: найменування (прізвище, ім`я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), поштова адреса (назва міста або заселеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти. Країна вказується у разі відправки вантажу з-за кордону (імпорт)

Відповідно до п. 2.3. вищезазначених правил, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статут залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, значених ним у накладній. Частина 2 ст. 24 Статут залізниць України передбачає, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В свою чергу, положення статті ст. 122 Статуту залізниць України чітко визначають, що з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту у разі неправильно зазначеної адреси вантажоодержувача, яка як вбачається з матеріалів справи, зазначена відправником невірно, а саме замість: 49024, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Універсальна, будинок 10, зазначено: 49024, місто Дніпро, вул. Універсальна, будинок 1028.

При цьому, положення статті ст. 122 Статуту залізниць України не містять таких передумов як можливість чи неможливість здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі для покладення на відправника штрафу у розмірі із ст. 118 Статуту залізниць України, в зв`язку з чим, суд відхиляє заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Згідно з п. 6.1 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» стаття 118 Статуту (457-98-п) визначає, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Стаття 122 Статуту (457-98-п ) встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту (457-98-п ).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача як відправника вантажу штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 13 247,00 грн. (2 649,40 грн. х 5) за неправильне зазначення у накладній адреси вантажоодержувача є правомірними та обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму штрафу.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, оф. 415; ідентифікаційний код: 40722939) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) штраф у розмірі 13 247 (тринадцять тисяч двісті сорок сім) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 19.07.2021

Суддя О.А. Грєхова