ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1697/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) учасників справи

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув заяву судді Саванчук С.О. про самовідвід у справі № 911/1697/20

за позовом Прокурора Київської області

01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 27/2,

до Бориспільської міської ради Київської області

08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 72,

про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області від прокурора Київської області надійшла позовна заява (вх. № 1708/20 від 11.06.2020) до Бориспільської міської ради Київської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Бориспільською міською радою порушені вимоги земельного, бюджетного законодавства, Закону України "Про місцеве самоврядування", а саме: не укладено договір оренди земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд".

Крім того, у позові заявлено про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд" (08130, Київська обл., с. Чайки, вул. В.Чайки, буд. 13, ).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2020 позовну заяву повернуто без розгляду, з огляду на те, що: «правовідносини, що виникли між Бориспільською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» регулюються Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про місцеве самоврядування», Земельним кодексом України, з огляду на припинення органом місцевого самоврядування договору оренди та жодним чином не впливають на порушення інтересів держави за захистом яких прокурор звернувся до суду, у будь-якому випадку, інтереси держави не можуть полягати в укладенні договору оренди землі з конкретно визначеною приватною юридичною особою або прокуром не обгрунтовано у чому полягає інтерес держави саме у цьому орендарі.

З урахуванням предмету позову, а саме: визнати незаконною бездіяльність Бориспільської міської ради, яка полягає у тому, що нею не продовжується із землекористувачем договір оренди земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вул. Київський шлях, 95 та зобов`язати Бориспільську міську раду Київської області вжити заходів щодо укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» договору оренди земельної ділянки за вказаною адресою, суд дійшов висновку, що прокурором не обгрутовано звернення до суду в інтересах держави в межах самопредставництва, оскільки, позов не містить власних вимог, натомість, вигодонабувачем за позовом у спірних господарських правовідносинах є саме товариство, яке і має виступати позивачем, а не залучатись за заявою прокурора як третя особа без самостійних вимог, оскільки позовна заява спрямована на укладення договору оренди земельної ділянки з конкретним товариством, у разі ж, якщо товариство уникає укладення відповідного договору - позов має бути спрямований до товариства щодо безпідставного використання земельної ділянки.

З огляду на предмет та підстави позову, суд зазначає, що прийняте за результатами розгляду справи рішення, буде безпосередньо впливати на права та обов`язки Бориспільської міської ради Київської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» в межах правовідносин, що виникають на підставі договору оренди земельної ділянки, відтак, саме вони мають виступати сторонами справи.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що здійснений за запитом суду, від 18.06.2020 № , Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» належить до приватної власності, його засновниками (учасниками) є фізичні особи та інше товариство з обмеженою відповідальністю.».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 апеляційну скаргу виконувача обов`язків прокурора Київської області задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 18.06.2020 у справі № 911/1697/20 скасовано, матеріали справи № 911/1697/20 направлено до Господарського суду Київської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2020 зобов`язано прокурора Київської області надати суду до матеріалів справи №911/1697/20 оригінал позовної заяви разом з доданими до неї документами (вх. № 1708/20 від 11.06.2020) - у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від прокурора надійшов оригінал позовної заяви разом з доданими до неї документами (вх. № 31644/20 від 22.12.2020).

Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам частини 5 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2020 судом позовну заяву залишено без руху та встановлено прокурору Київської області строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. № 78/21 від 04.01.2021), в якій відповідачем заявлено про те, що відповідач не отримав копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Київської обласної прокуратури надійшов лист на вимогу ухвали Господарського суду Київської області від 23.12.2020 (вх. № 710/21 від 14.01.2021), згідно з якою прокурором надані пояснення відносно порушення інтересів держави, наявності підстав для звернення в порядку господарського судочинства та задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.02.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі, з огляду на те, що: «звернення до суду в інтересах громади відбувається на підставі позову прокурора до Бориспільської міської ради Київської області, із залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд", яке є власником нерухомого майна і безпідставно користується земельної ділянкою на якій воно розташоване, з вимогою зобов`язати Бориспільську міську раду Київської області вжити заходів щодо укладення із землекористувачем договору оренди земельної ділянки, а не з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільміськбуд» в інтересах Бориспільської міської ради Київської області про стягнення коштів за безпідставне користування земельною ділянкою, стягнення збитків, збереження майна без достатньої правової підстави, усунення перешкод у користуванні майном або вимоги про скасування незаконних дій Бориспільської міської ради Київської області, на підставі яких державі завдано збитків, тобто, позовні вимоги безпосередньо спрямовані на владні повноваження органу місцевого самоврядування щодо укладення договору оренди земельної ділянки між Бориспількою міською радою Київської області та Товариством з обмежною відповдіальністю «Бориспільміськбуд» як власника нерухомого майна та фактичного землекористувача, без дотримання визначеної законом процедури її передачі, з метою наповнення бюджету та з обгрунтуванням участі прокурора тим, що міською радою не здійснюються функції щодо управління та розпорядження майном територіальної громади, що, у свою чергу, свідчить про відсутність приватно-правового спору, отже, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, наявність публічно-правового спору підтверджується тим, що Бориспільська міська рада Київської області шляхом прийняття рішень про надання згоди, відмови чи своєю бездіяльністю, здійснює владні управлінські функції, в межах надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, що належить до її виключної компетенції як органу місцевого самоврядування, тобто, рада діє як суб`єкт владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, а тому законність таких дій (бездіяльності) підлягає перевірці адміністративним судом.» .

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 08.02.2021 у справі №911/1697/20 скасовано, матеріали справи №911/1697/20 повернуто до господарського суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини справи суд, зазначає таке.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно з статтею 36 Господарського процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Статтею 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих звязків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Відповідно до частини 1 пункту 4 частини 4 статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись, при цьому, принципом верховенства права. Незалежність судді забезпечується, зокрема, порядком здійснення судочинства, визначеним процесуальним законом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За результатами вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді Саванчук С.О. про самовідвід у справі № 911/1697/20, з огляду на те, що суддею неодноразово зазначались в ухвалах Господарського суду Київської області від 18.06.2020 та 08.02.2021 висновки про відсутність підстав для звернення прокурора в інтересах держави, оскільки, позовні вимоги безпосередньо спрямовані на владні повноваження органу місцевого самоврядування щодо укладення договору оренди земельної ділянки між Бориспількою міською радою Київської області та Товариством з обмежною відповдіальністю «Бориспільміськбуд» як власника нерухомого майна та фактичного землекористувача, без дотримання визначеної законом процедури її передачі, проте, зазначені доводи відхилені Північним апеляційним господарським судом, отже, у випадку подальшого розгляду справи № 911/1697/20 визначеним складом суду, у сторін можуть виникнути сумніви відносно неупередженості судді у розгляді справи, що, у свою чергу, може порушити визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право сторін на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву про самовідвід судді Саванчук С.О. від участі у розгляді справи № 911/1697/20 задовольнити.

2. Справу № 911/1697/20 передати до відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу апарату Господарського суду Київської області для визначення нового складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 15.07.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук