ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 рокуСправа № 912/892/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/892/21

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, 28008, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, 32 А,

про стягнення 50 000,00 грн шкоди,

представники:

від позивача - Рудь К.П. особисто;

від відповідача - Сивець О.І., довіреність від 01.01.2021 № б/н;

від відповідача - Толкачов О.І., довіреність від 01.01.2021 № б/н.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка містить вимоги до Комунального підприємства "Теплокомуненерго Олександрійської міської ради про:

- зобов`язання відповідача відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції в подвійному розмірі;

- стягнення 50 000,00 грн шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 10 000,00 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", про що зазначено у рішенні адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.05.2020 № 61/4-р/к. В зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, передбаченої ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Ухвалою від 24.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" про стягнення 50 000,00 грн шкоди та 10 000,00 грн моральної шкоди залишено без руху.

29.03.2021 на адресу господарського суду від ОСОБА_1 надійшов лист від 26.03.2021 № б/н про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 31.03.2021 відкрито провадження у справі № 912/892/21; постановлено справу № 912/892/21 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.04.2021 на 11:00 та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

21.04.2021 до господарського суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив від 21.04.2021 № б/н, в якому позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю, задовольнити клопотання про витребування доказів та задовольнити клопотання про визнання причин пропуску на подання доказів поважними та поновлення строку подання доказів.

21.04.2021 до господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради.

Крім того, 21.04.2021 до господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про визнання причин пропуску строку на подання доказів поважними та поновлення строку подання доказів.

27.04.2021 до господарського суду від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради надійшов відзив на позовну заяву від б/д № б/н (вх.№ 4845/2021 від 27.04.2021), в якому відповідач просить відмовити в повному обсязі в задоволені позовних вимог.

28.04.2021 господарський суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 28.04.2021 задоволено клопотання ОСОБА_1 від 21.04.2021 про визнання причин пропуску строку на подання доказів поважними та поновлення строку подання доказів. Поновлено процесуальний строк подачі доказів. Задоволено клопотання ОСОБА_1 від 21.04.2021 про витребування доказів. Витребувано від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради: розрахунок на оплату послуги теплопостачання за період з 2017 по 2020/2021 опалювальні періоди по особовому рахунку № НОМЕР_1 за кожен опалювальний період окремо помісячно, у якому відобразити нараховану суму до сплати за опалення місць загального користування без урахування споживачів які встановили автономне опалення; розрахунок на оплату послуги теплопостачання за період з 2017 по 2020/2021 опалювальні періоди по особовому рахунку № НОМЕР_1 за кожен опалювальний період окремо помісячно, у якому відобразити нараховану суму до сплати за опалення місць загального користування з урахуванням споживачів які встановили автономне опалення; математичний розрахунок таких показників. Оголошено перерву в підготовчому засіданні у справі № 912/892/21 до 25.05.2021 на 11:00 год.

05.05.2021 до господарського суду від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив від 27.04.2021 № 478, в яких відповідач зазначає про безпідставність звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодного доказу заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди, а тому наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

05.05.2021 до господарського суду від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради надійшли заперечення на клопотання позивача про витребування доказів, визначення причин пропуску на подання доказів поважними та поновлення строку подання доказів від 27.04.2021 № 477, оскільки позивачем було порушено процесуальні строки подання доказів, а тому не повинні прийматися судом до уваги.

17.05.2021 до господарського суду від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради надійшов лист від б/д № б/н на виконання вимог ухвали суду від 28.04.2021, в якому відповідачем повідомлено, що він не має змоги надати розрахунок на оплату послуги теплопостачання за кожен опалювальний період окремо помісячно, у якому має бути відображено суму за опалення місць загального користування за період з 2017 року по 25.01.2019 рік по особовому рахунку № НОМЕР_1 , тому що на той час діяла "Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої па опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення", яка втрапила чинність 25.01.2019 року, затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України № 359 від 31.10.2006, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2006 за № 1237/13111. Застосування цієї методики можливо було за умови додержання закладених у проекті архітектурно-конструктивних та інженерних рішень. Оскільки в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , частина квартир відключена від системи централізованого теплопостачання, опалення під`їздів в частині під`їздів не працює, в тому числі не працює опалення і в під`їзді де розташована квартира № 87 , а тому неможливо застосувати зазначену методику.

Крім того, Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради не може надати розрахунок на оплату послуги теплопостачання за кожен опалювальний період окремо помісячно, у якому має бути відображено суму за опалення місць загального користування за період з 25.01.2019 року по листопад 2020 року. Відповідно до "Методики розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, розподіл не міг здійснюватись по причині не укладення договорів згідно вимог Закону України №2189-VIII та подовженням заходів боротьби з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зазначену методику Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради розпочало застосовувати з листопада 2020 року згідно рішення Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.05.2020 №61/4-р/к.

Враховуючи зазначене, відповідачем надано порядок розподілу показників теплового лічильника по квартирі № 87 , за опалювальний період 2020-2021, а також відповідні пояснення щодо відповідних нарахувань та розрахунків.

25.05.2021 суд продовжив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 25.05.2021 на підставі ст. 177, 183 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк підготовчого провадження у справі №912/892/21 на тридцять днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи № 912/892/21 до 10.06.2021 на 11:00 год.

10.06.2021 суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 10.06.2021 закрито провадження у справі № 912/892/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради за позовною вимогою про стягнення 10 000,00 грн моральної шкоди; закрито підготовче провадження у справі № 912/892/21; справу № 912/892/21 призначено до судового розгляду по суті на 24.06.2021 на 10:00 год.

24.06.2021 господарський суд відкрив судове засідання.

Протокольною ухвалою від 24.06.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.07.2021 на 11 год. 00 хв.

07.07.2021 господарський суд продовжив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 07.07.2021 брали участь позивач та представники відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

19.06.2018 між Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" та ОСОБА_2 укладено договір № 040434 про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва серія НОМЕР_2 01.06.2013 між позивачем та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (а.с. 21).

14.05.2020 рішенням Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 61/4-р/к визнано, що Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради за результатами господарської діяльності за 2017-2018 роки та січень-квітень 2019 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг ЦО та ЦО МЗК в межах території м. Олександрія Кіровоградської області, де розташовані мережі, що перебувають у господарському віданні Підприємства, з часткою 100 відсотків; визнано дії Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, які полягають у нарахуванні в 2017/2018 та в 2018/2019 опалювальних періодах в порушення вимог пункту 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, плати за місця загального користування у багатоквартирних житлових будинках, де проживає «змішана» категорія споживачів (з централізованим та індивідуальним (автономним) опаленням) тільки мешканцям квартир, які отримують послуги централізованого опалення, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку; накладено на Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради штраф у розмірі 68 000 гривень; зобов`язано Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції (а.с. 3-8).

У рішенні Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.05.2020 № 61/4-р/к встановлено, що Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради протягом 2017-2018 років та січня-квітня 2019 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення, в тому числі послуг централізованого опалення місць загального користування, в межах території м. Олександрія Кіровоградської області, де розташовані теплові мережі, що перебувають у його господарському віданні, з часткою 100 відсотків та є суб`єктом природних монополій.

Протягом опалювальних періодів 2017/2018 та 2018/2019 КП «Теплокомуненерго» здійснювало, у порушення вимог пункту 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, нарахування плати за місця загального користування у багатоквартирних житлових будинках, де проживає «змішана» категорія споживачів (з централізованим та індивідуальним (автономним) опаленням) тільки мешканцям квартир, які отримують послуги централізованого опалення, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За результатами розгляду справи № 11-ВДР/10-19 такі дії КП «Теплокомуненерго» визнано зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення, в тому числі послуг централізованого опалення місць загального користування, в межах території м. Олександрія Кіровоградської області, де розташовані теплові мережі, що перебувають у його господарському віданні (за ч. 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Враховуючи те, що МЗК багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , за наявною у Відділенні інформацією, обладнані опалювальними приладами, а приладом обліку спожитої теплової енергії (лічильником) фіксується загальний обсяг спожитої багатоквартирним будинком теплової енергії з урахуванням теплової енергії на опалення МЗК - то мешканці багатоквартирного будинку за зазначеною вище адресою, які отримують послуги централізованого опалення, в повному обсязі сплачують за опалення МЗК, натомість мешканці квартир, які в своїх помешканнях встановили індивідуальне (автономне) опалення - за опалення МЗК не сплачують взагалі.

Таким чином, проведений Відділенням аналіз розрахунків розподілу обсягу спожитої теплової енергії між споживачами багатоквартирних будинків, обладнаних будинковими приладами обліку теплової енергії (лічильниками), де проживає «змішана» категорія споживачів, які протягом опалювальних періодів 2017/2018 та 2018/2019 років здійснювались КП «Теплокомуненерго», вказує на не відповідність їх проведення вимогам чинних нормативно-правових актів, зокрема, пункту 28 вказаних вище Правил та Методики №315, оскільки нарахування плати за опалення МЗК здійснюється Підприємством тільки мешканцям квартир, які отримують послуги централізованого опалення, і не проводиться мешканцям квартир, які у своїх помешканнях встановили індивідуальні (автономні) системи опалення.

Рішення Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.05.2020 № 61/4-р/к за твердженням відповідача не оскаржувалось.

Посилаючись на норми ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та встановлене у рішенні Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 61/4-р/к порушення, позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування у подвійному розмірі шкоди.

Так, за положеннями ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про захист економічної конкуренції" цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

За нормами ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи викладене вище, спір має бути вирішено господарським судом.

Відповідно до ст. 255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем, антиконкурентними узгодженими діями, дискримінацією суб`єктів господарювання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також збитки, заподіяні внаслідок вчинення дій, визначених цим Кодексом як недобросовісна конкуренція, підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ст. 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди, необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди.

Протиправність поведінки Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради визнано рішенням Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.05.2020 № 61/4-р/к та вона полягає у нарахуванні в 2017/2018 та в 2018/2019 опалювальних періодах в порушення вимог пункту 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, плати за місця загального користування у багатоквартирних житлових будинках, де проживає «змішана» категорія споживачів (з централізованим та індивідуальним (автономним) опаленням) тільки мешканцям квартир, які отримують послуги централізованого опалення.

Позивач стверджує про нанесення йому протиправною поведінкою відповідача шкоди, яку він оцінює в 50 000,00 грн.

В той же час, згідно договору від 19.06.2018 № 040434 про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - Договір) споживачем є ОСОБА_2 .

У п. 1.2. Договору вказано, що суб`єктами користування послуг є власник (наймач, орендар) квартири та члени його сім`ї - 1 чол.

Відповідно до п. 4.1. Договору споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну або приміщенню, шкоди, завданої його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного постачання теплової енергії або їх непостачання.

Споживач зобов`язаний оплачувати отриману теплову енергію в установлені договором строки (п. 4.2. Договору).

До матеріалів справи позивачем не долучено доказів, які б свідчили про проживання у багатоквартирному житловому будинку, плата за місця загального користування якого у 2017/2018 та в 2018/2019 опалювальних періодах була нарахована з порушення вимог пункту 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що визнано рішенням Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

На підтвердження існування шкоди позивач надав суду копії звернень до Комунального підприємства "Теплокомуненерго", Комунального підприємства "Житлогосп", Олександрійської міської ради, копії відповідей на звернення та листи. Звернення та відповіді на звернення підписані та адресовані відповідно як ОСОБА_1 / ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .

Щодо сплати вартості опалення місць загального користування у багатоквартирному житловому будинку позивач посилається на лист Комунального підприємства "Теплокомунерго" від 18.05.21 № 525 (а.с. 143-146). Так, у вказаному листі зазначено кількість використаних Гкал на опалення та суму сплати споживачем за період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року. Доказів оплати наданих Комунальним підприємством "Теплокомунерго" Олександрійської міської ради послуг з опалення квартири АДРЕСА_1 позивачем вказаний лист не містить. Інші докази, на кшталт квитанцій, чеків, розрахункових книжок, тощо, з яких можливо встановити платника, у матеріалах справи відсутні.

Надані позивачем докази не підтверджують понесення саме ОСОБА_1 витрат на опалення.

Крім того, позивачем не надано суду обґрунтування розрахунку нанесеної йому шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суду не надано належних, допустимих та вірогідних доказів нанесення протиправною поведінкою відповідача шкоди саме позивачу, а також не обґрунтовано розмір такої шкоди.

При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки позивачем не доведено нанесення йому шкоди, відсутня можливість встановити причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вину заподіювача шкоди.

Господарський суд наголошує, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановивши обставини справи, суд приходить до висновку про недоведення позивачем належними та допустимими доказами нанесення йому шкоди протиправною поведінкою відповідача.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Господарський суд на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, керуючись принципом пропорційності у господарському процесі, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Комунальному підприємству "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Повне рішення складено 13.07.2021.

Суддя О.Л. Бестаченко