ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1325/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши справу № 916/1325/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /, адреса - 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, адреса листування - 18002, м. Черкаси, а/с 271, e-mail: /

до відповідача: комунального некомерційного підприємства "Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області /, адреса - 67500, Одеська обл., смт. Доброслав, вул. Грубника, 27/

про стягнення 87 815,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 1371/21/ до комунального некомерційного підприємства "Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № С/142-20 від 18.02.2020 року у розмірі 87 815,94 грн., з яких:

- 40 240,17 грн. - заборгованість за спожитий природний газ у січні 2021 року;

- 39 527,74 грн. - збитки за понадлімітно спожитий природний газ;

- 8 048,03 грн. - штраф у розмірі 20 % на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України;

судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу № С/142-20 від 18.02.2020 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 11, 525, 530, 610, 626, 629, ЦК України, ст.ст. 193, 198, 217, 224, 226, 230 ГК України, Закону України "Про ринок природного газу", Постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил постачання природного газу" № 2496 від 30.09.2015 року.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1325/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

31.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 14577/21/, в якому відповідач вказує, що визнає позов та надає згоду на погашення заборгованості за отриманий у січні 2021 року газ у розмірі 40 240,17 грн., за компенсацію збитків понадлімітно спожитий у січні 2021 року газ у розмірі 39 527,74 грн., за штраф 20% у розмірі 8 048,03 грн. та судового збору. Відповідач вказує, що самостійно сплатити заборгованість у підприємства немає можливості, з огляду на необхідність дотримання відповідних умов ст. 40 Закону України «Про державні закупівлі».

Відповідач просить позивача розглянути пропозицію щодо укладання мирової угоди.

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, господарський суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у порядку ч. 4 ст. 191 ГПК України.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, 18.02.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області (покупець) укладено договір постачання природного газу № С/142-20, відповідно до п. 2.1 якого позивач як постачальник зобов`язується протягом строку дії даного договору передавати споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи по предмет: ДК 021:2015, код 09120000-6 Газове паливо (природний газ), включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

В п. 3.1 договору визначено, що загальний об`єм постачання природного газу у 2020 році за договором складає 133,9 тис.м.куб.: січень - 35,00; лютий - 28,00; березень - 15,00; квітень - 5,00; травень - 0,5; червень - 0,1; липень - 0,1; серпень - 0,1; вересень - 0,1; жовтень - 5,0; листопад - 15,00; грудень - 30,00.

Згідно з п. 4.4. Договору, допустиме відхилення споживання обсягу природного газу протягом кожної газової доби встановлюється сторонами у розмірі +- 10% від затвердженого «Графіком постачання газу та замовлення (бронювання) потужності» обсягу на відповідну газову добу. За перевищення споживачем допустимого відхилення встановлюється відповідальність у п. 10.7 згідно з даним договором. Перевищення в даному випадку вважається збільшення абсолютної величини відсоткового значення (10%) незалежно від знака (+ або -).

В пункті 5.1. Договору вказано, що послуги з постачання природного газу підтверджуються підписаним Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі газу, в зв`язку з чим дані обсяги спожитого природного газу Відповідачем погоджені.

Відповідно п. 6.3.3. Договору, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок постачальника шляхом 100 % оплати до 10 числа місяця, наступного за розразунковим /п. 8.1 договору/.

В разі наявності заборгованості споживача за даним договором більше ніж на 15 календарних днів, споживач додатково до пені, передбаченої у п. 10.2 договору сплачує за письмовою вимогою постачальника, складеною та відправленою відповідно до п. 10.8 даного договору штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості, а постачальник має право в односторонньому порядку розірвати даний договір /п. 10.3 договору/.

Відповідно до актів приймання-передачі Відповідач спожив з ресурсу Позивача природний газ в обсязі:

- За січень 2021 року за актом № РН-0000072 від 31.01.2021 року, в обсязі - 0. 1129842 тис.м.куб. на суму - 943.59 грн.;

- За січень 2021 року за актом № РН-0000074 від 31.01.2021 року, в обсязі - 10.3912833 тис.м.куб. на суму - 86 783,01 грн.;

- За січень 2021 року за актом № РН-0000167 від 31.01.2021 року, в обсязі - 10.7617325 тис.м.куб. на суму - 89 876,83 грн.

Суд не приймає в якості належного доказу акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 року по 13.04.2021 року, оскільки вказаний акт підписаний лише позивачем.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач направляв на адресу Відповідача претензію Акт-Претензію № 124/04-01 від 14.04.2021 року з розрахунком завданих збитків на виконання ч. З ст. 222 ГК України, що була підписана Відповідачем, та було надіслано лист № 476 від 27.04.2021 року в якому Відповідач підтвердив заборгованість.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату за договором у повному обсязі у строк, визначений у договорі, а також не відшкодував позивачу збитки, завдані внаслідок понадлімітного спожиття газу, суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, вищевказаний договір постачання природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем заборгованості за спожитий природний газ у січні 2021 року у розмірі 40 240,17 грн., та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" в частині стягнення основного боргу цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

В силу приписів ч. ч. 2-3 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" Споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.п.1. п.1.Розділу VII Правил постачання природного газу, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (Vф - Vп) x Ц х K,

де = Vф -об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп -підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц -ціна природного газу за договором постачання природного газу;

К -коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Згідно ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно ч. 1 ст. 226 ГК України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок збитків, завданих відповідачем за понадлімітне споживання природного газу, відповідно до якого збитки становлять 39 527,74 грн. Враховуючи також визнання відповідачем вимог у цій частині, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як встановлено судом вище, в разі наявності заборгованості споживача за даним договором більше ніж на 15 календарних днів, споживач додатково до пені, передбаченої у п. 10.2 договору сплачує за письмовою вимогою постачальника, складеною та відправленою відповідно до п. 10.8 даного договору штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості, а постачальник має право в односторонньому порядку розірвати даний договір /п. 10.3 договору/.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Крім того, позивачем на підставі п. 10.3 договору та ч. 2 ст. 231 ГК України нараховано штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості, що згідно перевіреного розрахунку позивача становить 8 043,03 грн.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Судом встановлено, що позивач при пред`явлені позову сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн., що вбачається із платіжного доручення № 6628 від 13.05.2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахування вказаного, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" у повному обсязі у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог, суд зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, а саме у розмірі 1 135,00 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 135,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 130, 191, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області /, адреса - 67500, Одеська обл., смт. Доброслав, вул. Грубника, 27/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /, адреса - 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, адреса листування - 18002, м. Черкаси, а/с 271, e-mail: / заборгованість за договором постачання природного газу № С/142-20 від 18.02.2020 року у розмірі 87 815,94 грн. /вісімдесят сім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 94 копійки/, з яких: 40 240,17 грн. - заборгованість за спожитий природний газ у січні 2021 року; 39 527,74 грн. - збитки за понадлімітно спожитий природний газ; 8 048,03 грн. - штраф у розмірі 20 % на підставі п. 10.3 договору.

3. Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області /, адреса - 67500, Одеська обл., смт. Доброслав, вул. Грубника, 27/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ" /, адреса - 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, адреса листування - 18002, м. Черкаси, а/с 271, e-mail: / судовий збір у розмірі 1 135,00 грн. /одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 липня 2021 р.

Суддя Н.Д. Петренко