ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/10560/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс"

представник позивача - адвокат Антоненко А.В., довіреність б/н від 11.09.2020,

відповідач-1 - Приватне підприємство "Агенція з реалізації проблемних активів"

представники відповідача-1 - не з`явилися,

відповідач-2 - ОСОБА_1

представники відповідача-2 - не з`явилися,

відповідач-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова Володимира Олександровича

представники відповідача-3 - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова Володимира Олександровича,

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 20.01.2021

у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючого), Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс"

до Приватного підприємства "Агенція з реалізації проблемних активів",

ОСОБА_1 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова Володимира Олександровича,

про визнання результатів аукціону недійсними

в межах справи № 919/927/13 за заявою

Публічного акціонерного товариства "Механізація будівництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тонус Плюс"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Рух справи та короткий зміст вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Паріс") в межах справи № 919/927/13 звернулося до суду з позовною заявою про визнання результатів аукціону, проведеного 16.08.2019 з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тонус Плюс" (далі - ТОВ "Тонус Плюс") недійсними.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що результати аукціону повинні бути скасовані, оскільки:

під час його проведення було допущено порушення вимог законодавства стосовно змісту оголошення про проведення аукціону; організатором аукціону;

ліквідатором було створено дискримінаційні умови щодо подачі заявок на участь в аукціоні та сплату гарантійного внеску;

було обрано непрозору та неконкурентну процедуру реалізації майна боржника.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

3. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.11.2020 у справі № 910/10560/20 в задоволенні позову було відмовлено.

4. Ухвала суду мотивована тим, що ліквідатором та організатором аукціону було дотримано вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо проведення аукціону, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, що підлягає реалізації, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

5. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що потенційні учасники не були позбавлені права ознайомитися з оприлюдненим відповідно до вимог ст. 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України оголошенням про проведення аукціону.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 910/10560/20 апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" задоволено.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.11.2020 у справі № 910/10560/20 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" задоволено.

Визнано недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Тонус Плюс", проведеного 16.08.2019 організатором аукціону - ПП "Агенція з реалізації проблемних Активів Технореал" (03190, м. Київ, вул. Магістральна, буд. 13/1, ) та оформленого Протоколом про проведення аукціону № 16-08/2019.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оголошення про продовження строку прийняття заявок було здійснено з порушенням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство.

8. Суд апеляційної інстанції вказав на те, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку доводам, що були наведені позивачем, а саме, що публікація про продовження строку подання заявок на участь у аукціоні значилося під назвою "Повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна з позначкою "додаткове", що могло ввести в оману потенційних учасників.

9. При цьому, судом апеляційної інстанції була перевірена правильність встановлення судом першої інстанції обставини справи та встановлено такі обставини справи:

9.1. Постановою господарського суду від 16.12.2013 ТОВ "Тонус Плюс" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

9.2. Публічне акціонерне товариство "АКБ "Київ" (далі - ПАТ "АКБ "Київ") було визнано кредитором ТОВ "Тонус Плюс" в розмірі 7 436 000,00 грн., які підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів, як забезпечені, а також було визнано кредиторські вимоги ПАТ "АКБ "Київ" до ТОВ "Тонус Плюс" у розмірі 1 147,00 грн. (витрати із сплати судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами), які підлягають задоволенню в першу чергу.

9.3. Визнані судом грошові вимоги виникли на підставі Іпотечного договору, який 02.03.2010 було укладено ТОВ "Тонус Плюс" (іпотекодателем) і ПАТ "АКБ "Київ" (іпотекодержателем) та посвідченого Саваріною О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 02.03.2010 (реєстровий номер 827).

9.4. Вказаний договір іпотеки було укладено на забезпечення Договору про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії № 03/08 від 14.01.2008 та Кредитного договору № 10/2008 від 27.06.2008, які були укладені ПАТ "АКТ "Київ" та ТОВ "Флоріда-Інжиніринг".

9.5. Так, згідно з вказаним іпотечним договором в іпотеку було передано належні ТОВ "Тонус Плюс" майнові права на 26 квартир, загальною площею 1 714,25 кв. м. в багатоквартирних комплексах у м. Севастополь, що розташовані (будівельна адреса): вул. Паркова, будинки 14-В, 14-Г.

9.6. 26.05.2020 ухвалою господарського суду було здійснено заміну кредитора, а саме ПАТ "АКБ "Київ" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Паріс".

9.7. 16.08.2019 на другому повторному аукціоні було реалізовано майно банкрута, а саме - "Майновий комплекс ТОВ "Тонус Плюс" (Лот № 1), до складу якого було включено в тому числі майнові права на нерухоме майно, яке було предметом забезпеченням грошових вимог ПАТ "АКБ "Київ", а саме:

майнові права на 26 квартир, загальною площею 1 714,25 кв. м. в багатоквартирних комплексах у м. Севастополь, що розташовані (будівельна адреса): вул. Паркова, будинки 14-В, 14-Г.

9.8. Організатором аукціону виступало ПП "Агенція з реалізації проблемних Активів Технореал".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 910/10560/20, ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова Володимира Олександровича звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування вказаної постанови, з вимогою залишити ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.11.2020 у справі № 910/10560/20 без змін.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/10560/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В. від 22.03.2021 клопотання ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова В.О. про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено.

Поновлено ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова В.О. строк на касаційне оскарження.

Відкрито касаційне провадження у справі № 910/10560/20 Господарського суду м. Києва за касаційною скаргою ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова В.О. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021.

Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова В.О. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 відбудеться 18.05.2021.

Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 27.04.2021.

13. 05.04.2021 від позивача ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому не погоджується з її доводами та просить залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 залишити без змін.

14. В судове засідання 18.05.2021 з`явився представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Паріс", який надав пояснення у справі.

15. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином.

16. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 910/10560/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

17. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (18.05.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 18.05.2021.

18. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова В.О.)

19. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції є необґрунтованою, винесеною без повного дотримання норм матеріального та процесуального права.

20. В обґрунтування вимог касаційної скарги, скаржник вказує, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції прийнято без врахування правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 31.07.2019 у справі № 5004/1537/12, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12.

Доводи позивача

(ТОВ "Фінансова компанія "Паріс")

21. У відзиві на касаційну скаргу позивач вказує на те, що обставини, викладені в касаційній скарзі не спростовують висновки зроблені судом апеляційної інстанції, а допущені порушення вимог чинного законодавства є безумовною підставою про визнання результатів аукціону недійсними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

23. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Предметом судового розгляду є позовна заява визнання про визнання результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Тонус Плюс", проведеного 16.08.2019 недійсними.

Оскаржений аукціон з продажу майна ТОВ "Тонус Плюс" відбувся 16.08.2019.

З огляду на дату проведення спірного аукціону, продаж майна ТОВ "Тонус Плюс" відбувався в порядку встановленому нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), положення якого вірно застосовано судами попередніх інстанції до правовідносин під час вирішення спору.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" вказувало на те, що результати аукціону, проведеного 16.08.2019 з продажу майна ТОВ "Тонус Плюс", повинні бути скасовані, оскільки:

- під час його проведення було допущено порушення вимог законодавства стосовно змісту оголошення про проведення аукціону;

- організатором аукціону та ліквідатором було створено дискримінаційні умови щодо подачі заявок на участь в аукціоні та сплату гарантійного внеску;

- було обрано непрозору та неконкурентну процедуру реалізації майна боржника.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором та організатором аукціону було дотримано вимоги Закону про банкрутство щодо проведення аукціону.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про задоволення позовних вимог та визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Тонус Плюс", суд апеляційної інстанції виходив з того, що оголошення про продовження строку прийняття заявок було здійснено з порушенням вимог Закону про банкрутство та Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство.

Так, згідно з ч. 1 ст. 59 Закону про банкрутство оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про:

майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження;

час та місце проведення аукціону (для електронних торгів - веб-сайт, на якому проводяться електронні торги, та період часу, протягом якого проводяться торги);

початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні;

розмір та порядок внесення гарантійного внеску;

можливість надання переможцю податкової накладної;

продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку);

порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах;

порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред`являються учасникам, до їх оформлення;

порядок і критерії виявлення переможця торгів;

строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі;

організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку);

спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону.

Відповідно до ч. 8 вказаної статті якщо продажу підлягає майнове право, право вимоги, то в оголошенні оприлюднюються копії всіх документів, необхідних для визначення змісту права.

Згідно з Положенням про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 16 (Положення) офіційне оприлюднення здійснюється у випадках, передбачених Законом.

Офіційному оприлюдненню підлягають:

- оголошення про проведення загальних зборів кредиторів у процедурі санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

- повідомлення про прийняття до розгляду заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

- оголошення про порушення справи про банкрутство;

- повідомлення про введення процедури санації;

- повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

- повідомлення про поновлення провадження у справі про банкрутство боржника у зв`язку з визнанням мирової угоди недійсною або її розірванням;

- оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника;

- повідомлення про результати аукціону з продажу майна боржника;

- повідомлення про скасування аукціону з продажу майна боржника;

- оголошення про порушення справи про банкрутство і відкриття процедури санації відповідно до статті 94 Закону.

Зміст оголошення (повідомлення), яке підлягає офіційному оприлюдненню, повинен відповідати вимогам Закону.

Відповідно до ст. 58 Закону про банкрутство, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник. Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відомості стосовно проведення другого повторного аукціону було розміщено на інтернет-ресурсі Верховного суду (номер публікації 61120; оголошення).

Вказане оголошення було описане наступним чином: "Майно № 01 - нерухомість, які представлені майновими правами на житлові квартири, перелік яких зазначений в сканкопіях документів, що додаються. Місцезнаходження: м. Севастополь, вулиця Паркова. Майнові права підтвердженні: Іпотечними договорами та витягом з Державного реєстру іпотеки, сканкопії яких додаються. Оціночна вартість - 49 562 187, 00 грн.".

Суд апеляційної інстанції зазначив, що до оголошення не було подано Іпотечний договір, предметом якого є належні ТОВ "Тонус Плюс" майнові права на квартири, що суперечить прямій вказівці Закону, яка передбачає, що якщо продажу підлягає майнове право, право вимоги, то в оголошенні оприлюднюються копії всіх документів, необхідних для визначення змісту права.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що оголошення було розміщено на сайті Верховного Суду 18.07.2015 о 10:25, на сайті Міністерства юстиції України 18.07.2019 о 10:39.

Відповідно до змісту оголошення, прийом заявок на участь в аукціоні здійснюється в робочі дні з 10:00 до 13:00 до 23.07.2019, а аукціон призначено на 16.08.2019 о 10:00, таким чином, оскільки 20 та 21 липня припадало на суботу та неділю (неробочі дні), то для подачі заявок для участі в аукціоні та сплати гарантійного внеску потенційним учасникам аукціону надавалося лише 2 години 18.07.2019 та 19, 22, 23 липня по три години, тобто, на подачу заявок та сплати гарантійного внеску надавалося всього 11 годин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адреса для подання заяв на участь в аукціоні була вказана не точна, а саме: місцезнаходження організатора ПП "Агенція з реалізації проблемних Активів Технореал" зазначено як: м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 21, проте за вказаною адресою знаходиться багатоповерховий будинок та зареєстровано ще 49 юридичних осіб, тобто, розміщення таких неточних відомостей ускладнило подачу заявок потенційним учасникам аукціону.

Публікація про продовження строку подання заявок на участь у аукціоні значилася під назвою "Повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна з позначкою "додаткове".

Суд апеляційної інстанції вказав на те, що відповідно до пункту 4.5 Положення відмітка "додаткове" зазначається у разі наявності помилки в тексті оголошення, а не встановлення додаткового строку на подання заявки на участь в аукціоні, що також могло ввести в оману потенційних покупців виставленого на аукціон майна.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що у Картці публікації відомостей про строк подання заяв на участь в аукціоні не було змінено, тобто було зазначено дату 23.07.2016 до 13:00.

З огляду вказані обставини, та, оскільки, судом першої інстанції не з`ясовано обставини та не надано належної оцінки доводам, наведеним у позовній заяві, враховуючи правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 11.06.2019 у справі № 903/455/16, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнав недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Тонус Плюс", проведеного 16.08.2019 організатором аукціону - ПП "Агенція з реалізації проблемних Активів Технореал" та оформленого Протоколом про проведення аукціону № 16-08/2019.

Колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасними, виходячи з такого.

Правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-370цс16, від 14.12.2016 у справі № 3-1406гс16 та постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012).

Згідно усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі № 11/19).

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі № 5009/2987/12).

Процедура проведення аукціону у справі про банкрутство складається з чотирьох етапів її організації:

передпідготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону, узгодження умов реалізації заставного майна з забезпеченим кредитором, визнання організатора аукціону учасником справи про банкрутство);

підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону);

проведення аукціону та

оформлення його результатів.

Вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд повинен дослідити фактичні обставини дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

При цьому, суду слід встановити, на якому саме етапі були здійснені порушення порядку його організації та чи були вони настільки значимими, що могли вплинути на процедуру проведення аукціону в цілому, і відповідно, мали б наслідком визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

В цій справі судом апеляційної інстанції вказаного встановлено не було.

Щодо посилання суду апеляційної інстанції на правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 11.06.2019 у справі № 903/455/16, Колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної у п. 5.5 мотивувальної частини постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, згідно якої під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. Аналогічний правовий висновок викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г, від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц.

Колегія суддів вважає, що пославшись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.06.2019 у справі № 903/455/16, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не встановив, що правовідносини у цій справі є релевантними зі справою, яка переглядається.

Переглядаючи оскаржену постанову суду апеляційної інстанції, Колегія суддів виходить з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові посилається на судові рішення, прийняті у справі № 919/927/13 за заявою ПАТ "Механізація будівництва" до ТОВ "Тонус Плюс" про банкрутство, в межах якої було подано позов ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" про визнання результатів аукціону, проведеного 16.08.2019 з продажу ТОВ "Тонус Плюс" недійсними.

Зокрема, посилається на постанову господарського суду від 16.12.2013, якою ТОВ "Тонус Плюс" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а також на ухвалу господарського суду від 26.05.2020, якою було здійснено заміну кредитора, а саме ПАТ "АКБ "Київ" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Паріс".

При цьому, будь-які вказівки на те, що суд апеляційної інстанції досліджував матеріали справи № 919/927/13 про банкрутство ТОВ "Тонус Плюс", відсутні, як і відсутні посилання на Єдиний державний реєстр судових рішень, яким суд має право користуватися при вирішенні спору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції належним чином не встановив, на якій стадії знаходиться провадження у справі № 919/927/13 про банкрутство ТОВ "Тонус Плюс", чи є позивач ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" кредитором у справі № 919/927/13, підстави його правонаступництва, розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво.

Вказані вище порушення були допущені і судом першої інстанції при винесенні ухвали від 03.11.2020.

Крім того, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 вказаного Кодексу господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

З огляду на приписи пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ч. 2 ст. 7 КУзПБ визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З огляду на положення КУзПБ, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц та від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

Водночас, КУзПБ, на відміну від Закону про банкрутство, конкретизовано порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Визначені ч. 2 ст. 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).

В процесуальному сенсі питання щодо визнання результатів аукціонів з продажу майна банкрута недійсними належить до спорів (друга група), які розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство.

І, відповідно, за результатами розгляду такого спору суд ухвалює рішення.

Між тим, суд першої інстанції не врахував наведеного та всупереч зазначеним вимогам закону за результатами розгляду спору у даній справі виніс ухвалу, а не рішення.

Суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції, на вказане уваги не звернув та цієї помилки не виправив.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Ухвалені у цій справі судові рішення вищезгаданим вимогам в повній мірі не відповідають.

Не з`ясувавши відповідних обставин, не дослідивши пов`язані з ними докази, як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції допустили порушення норм процесуального права, а саме ст. ст. 86, 236, 269 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для вирішення спору.

Допущені процесуальні порушення є такими помилками, які не забезпечили справедливого розгляду справи. Рішення судів, прийняті з порушенням норм процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд.

З огляду на обмеження, вказані в ст. 300 ГПК України, суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно усунути допущені судами попередніх інстанцій процесуальні порушення та розглянути доводи касаційної скарги по суті заяви про недійсність результатів проведеного аукціону.

24. Щодо суті касаційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд касаційної інстанцій дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги ТОВ "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова В.О.

25. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

Встановивши зазначені порушення, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, Колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду м. Києва від 03.11.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 910/10560/20 підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, з`ясувати дійсні правовідносини сторін у справі, дати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням всіх учасників справи, і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

26. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тонус Плюс" в особі ліквідатора Пояркова Володимира Олександровича задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 03.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 910/10560/20 скасувати.

3. Справу № 910/10560/20 передати на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський