У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 липня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/739/21

Суддя Шморгун В. В., розглянувши матеріали позовної заяви № 26/180 від 12.07.2021

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Технова»,

Код , вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03050

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Люкс»,

, вул. Івана Мазепи, 44, м. Чернігів, 14017

Предмет спору: про стягнення 20 054,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Технова» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Люкс», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 18 441,65 грн боргу, 335,44 грн пені, 303,85 грн 3 % річних, 973,38 грн індексу інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 340 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 20.09.2002 в частині своєчасної оплати поставленої теплової енергії.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1, 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що відповідно до договору № 340 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 20.09.2002 (далі Договір) він здійснював постачання теплової енергії відповідачу за адресою: вул. Попудренка, 2, магазин продовольчих товарів «Хліб», загальною площею 54 м2.

Згідно з пунктом 5.1 Договору облік спожитої споживачем теплової енергії здійснюється із теплоносієм постачальника розрахунком за м2.

Як зазначає позивач у позовній заяві, помісячний розрахунок тепла за опалення за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року (включно) за адресою: м. Чернігів, вул. Попудренка, 2 визначався згідно показників загальнобудинкового приладу обліку та «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», затвердженої наказом Мінбуду України 31.10.2006 № 359 (далі Методика).

Проте вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 315 від 22.11.2018.

Позивачем у позовній заяві не наведено жодного обґрунтування щодо помісячного розрахунку обсягу теплової енергії, поставленої відповідачу у період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року (включно), на підставі Методики, яка втратила чинність ще до початку спірного періоду виникнення заборгованості.

Як докази існування спірної заборгованості позивач надає виставлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію та акти прийому передачі теплової енергії, проте надані позивачем акти не підписані відповідачем.

Крім того, позивачем додано акти зняття показань домових приборів обліку теплової енергії житлового будинку за адресою: вул. Попудренка, 2.

З наданих актів вбачається, що зняття показників щодо спожитої теплової енергії у відповідному місяці проводилось у житловому будинку по вул. Попудренка, 2, в цілому, а не окремо по кожному приміщенню.

Таким чином, позивач, надавши розрахунок ціни (вартості) наданої послуги, не надав обґрунтованого розрахунку (з відповідними доказами) щодо обсягу спожитої відповідачем теплової енергії, зокрема, у співвідношенні спірної опалюваної площі до загальної опалюваної площі будинку, облік якої здійснюється саме загальнобудинковим приладом обліку, у тому числі відповідно до встановленого законодавством і чинного порядку.

Відповідно до приписів ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та відповідачу, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити обґрунтований деталізований розрахунок щодо обсягу наданих спірних послуг, зазначення обставин та доказів, що їх підтверджують, наведених судом у мотивувальній частині ухвали.

До заяви мають бути додані докази на підтвердження викладених обставин.

Докази направлення відповідачу вказаних документів надати суду у встановлений судом п`ятиденний строк.

3. У разі зазначення у заяві про усунення недоліків нових обставин спірних взаємовідносин на обґрунтування своїх позовних вимог позивач повинен зазначити та надати відповідні докази, що підтверджують викладені обставини, а за необхідності і правові підстави позову щодо таких нових обставин.

Звернути увагу позивача, що повторне залишення позовної заяви без руху у разі зазначення нових обставин, але ненадання відповідних доказів, що підтверджують викладені обставини, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Таким чином, недотримання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України при наведенні у заяві про усунення недоліків таких нових обставин тягнуть за собою наслідки у вигляді повернення позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4, 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

5. Попередити позивача про те, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, у тому числі щодо неподання або несвоєчасного подання своїх доводів та доказів на їх підтвердження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 15.07.2021 та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун