ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/821/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС", м. Кривий Ріг
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС", м. Харків
про визнання укладеним договору та стягнення 99858,62 грн.
за участю представників:

позивача - Кулаковський О.М.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "НАФТАТРАНССЕРВІС" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" (відповідач), згідно якої просить суд:

- визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" та Приватним підприємством "НАФТАТРАНССЕРВІС" договір поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" на користь Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" передоплату за договором поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019 у розмірі 93544,28 грн., 3% річних у розмірі 2132,92 грн. та інфляційні збитки у розмірі 4181,42 грн.;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.03.2021 позовну заяву Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" про визнання укладеним договору та стягнення 99858,62 грн. було залишено без руху; встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 17.03.2021 позивач надав до суду заяву про усунення недоліків вх.№ 7426 від 01.04.2021, згідно якої позивачем були усунені недоліки позовної заяви.

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 24.05.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.06.2021 о 15:15.

04.06.2021 судом розгляд справи було відкладено на 01.07.2021 о 11:00, а 01.07.2021 на 05.07.2021 о 09:45.

Представник позивача у судовому засіданні 05.07.2021 позовні вимоги підтримав та просили суд позов задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, ухвала про відкриття провадження у справі від 05.04.2021 та інші ухвали суду у справі адресовані відповідачу були повернуті Укрпоштою на адресу суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно позову позивач (покупець) вказує, що він 19.11.2019 по телефону домовився укласти договір постачання скрапленого газу з ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" (постачальник). З врахуванням усних домовленостей, позивач направив відповідачу на електронну адресу скановану копію договору в форматі PDF. 20.11.2020 на електронну адресу позивача від відповідача надійшла додаткова угода до договору постачання скрапленого газу відповідно до змісту якої сторони домовилися про строк поставки товару (листопад 2019), обсяг партії товару, її ціну, якість. При цьому у додатковій угоді до договору постачання скрапленого газу відповідач допустив описку, вказавши помилково номер договору - № СГ-19/1 від 19.11.2019, замість - № СГ-19/8 від 19.11.2019. За таких обставин позивач зазначає, що оферта на укладення договору поставки скрапленого газу акцептована відповідачем. Також, відповідач зазначає, що додатковими доказами, які свідчать про акцептування відповідачем оферти позивача, слугує те, що позивач отримав від відповідача на електронну адресу рахунок-фактуру №СФ-000011 від 28.11.2019 для оплати партії товару відповідно договору №СГ-19/8 від 19.11.2019, що слугує доказом фактичних дій відповідача направлених на виконання умов договору. Вказаний рахунок-фактура був дійсний до сплати до 01.12.2019. Позивач відповідно до платіжного доручення №3721 від 28.11.2019 сплатив відповідачу 292400,14 грн. із посиланням в призначенні платежу на рахунок-фактуру №СФ-000011 від 28.11.2019. На виконання умов укладеного між сторонами договору, була складена та підписана обома сторонами видаткова накладна №РН-0000014 від 04.12.2019, згідно змісту якої позивач отримав від відповідача товар (газ вуглеводневий скраплений у кількості 16,980 тон) на загальну суму з ПДВ - 310734,00 грн. Крім того, позивачем у зв`язку з наданням послуг транспортування товару, було направлено відповідачу рахунок на оплату транспортних послуг на суму 18678,00 грн. які були зараховані у вартість ціни товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було підписано та скріплено печаткою підприємства позивача договір №СГ-19/8 поставки скрапленого газу від 19.11.2019 (договір №СГ-19/8 від 19.11.2019).

Відповідно до п.1.1. договору №СГ-19/8 від 19.11.2019 постачальник (ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС") зобов`язувався передавати партіями у власність покупцеві (ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС") скраплений вуглеводний газ марки EN 589-2017 (товар), а покупець зобов`язувався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору та/або додаткових угод (додатків) до нього.

Згідно п.1.2. договору №СГ-19/8 від 19.11.2019 кількість, асортимент, умови постачання, ціна товару та умови оплати вказуються в додаткових угодах та/або додатках до договору, які є невід`ємними частинами договору. У випадку, якщо сторони перед відвантаженням товару не підписали додаткову угода та/або додаток і покупця влаштовують умови поставки, сторони можуть узгодити умови поставки, що зазначені в абзаці першому цього пункту, шляхом підписання видаткової накладної та/або у товарно - транспортної накладної та/або акту прийому - передачі, які є невід`ємними частинами договору.

У відповідності до п.п. 2.1. - 2.4. договору №СГ-19/8 від 19.11.2019, вартість товару формується в національній валюті України, включаючи ПДВ. Покупець оплачує товар за ціною та на умовах, що встановлені сторонами спільно, та зафіксовані в додаткових угодах та/або додатках до договору, які є невід`ємними частинами договору. Оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника згідно умов договору або рахунку постачальника про оплату. Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника. В платіжних дорученнях про перерахування коштів обов`язково вказуються номер та дата договору, номер рахунку, найменування покупця, його код ЄДРПОУ та найменування товару.

Пунктом 3.4. договору №СГ-19/8 від 19.11.2019 передбачалося, що транспортні витрати по доставці товару покладаються на постачальника на умовах поставки СРТ, якщо інше сторони не обумовлять письмово.

Також, п. 4.4. договору №СГ-19/8 від 19.11.2019 передбачалося, що у випадку, якщо затримка поставки товару (партії товару) постачальником затримується більше аніж на 5 робочих днів, то покупець має право відмовитися від поставки товару без застосування до покупця штрафних санкцій, при цьому постачальник зобов`язаний повернути суму попередньої оплати за не отриманий товар (його частину) протягом 2 (двох) банківських днів з дати відповідної вимоги покупця, якщо сторони не узгодять інше письмово.

Згідно ч.1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

У відповідності до ч.7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було виставлено позивачу для оплати за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019 наступні рахунки-фактури:

- № СФ-000011 від 28.11.2019 за газ вуглеводний скраплений паливний марки пропан-бутан автомобільний (ПБА) по ГОСТ Р 52087-2018 у кількості 17,00 т на загальну суму 311100,00 грн. (з ПДВ);

- № СФ-0000005 від 15.05.2020 за газ вуглеводний скраплений паливний марки пропан-бутан автомобільний у кількості 36,00 т на загальну суму 493200,14 грн. (з ПДВ).

Згідно додаткової угоди № 1 від 20.11.2019, постачальник (ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС") зобов`язувався передавати партіями у власність покупцеві товар (скраплений вуглеводний газ марки ПБА ГОСТ Р 52087-2018) в листопаді 2019 року, а покупець (ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС") зобов`язувався прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору та/або додаткових угод (додатків) до нього. Термін поставки товару по 30.11.2019.

Згідно додаткової угоди № 2 від 15.05.2020, постачальник (ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" зобов`язувався передавати партіями у власність покупцеві товар (скраплений вуглеводний газ марки ПБА ГОСТ Р 52087-2018) в листопаді 2019 року, а покупець (ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС") зобов`язувався прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору та/або додаткових угод (додатків) до нього. Термін поставки товару по 31.05.2020.

При цьому згідно позову позивач зазначає, що у додатковій угоді до договору постачання скрапленого газу відповідач допустив описку, вказавши помилково номер договору - № СГ-19/1 від 19.11.2019, замість - № СГ-19/8 від 19.11.2019.

04 грудня 2019 року між сторонами була складена видаткова накладна № РН-0000014 щодо поставки відповідачем позивачу на підставі договору № СГ-19/8 від 19.11.2019 газу вуглеводного скрапленого паливного марки пропан-бутан автомобільний (ПБА) по ГОСТ Р 52087-2018 у кількості 16,98 т на загальну суму 310734,00 грн. (з ПДВ).

Згідно платіжного доручення № 3721 від 28.11.2019 ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС" було перераховано ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" 292400,14 грн. за газ скраплений згідно рахунку № СФ-000011 від 28.11.2019.

Згідно платіжного доручення № 14360775 від 18.05.2020 ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС" було перераховано ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" 493200,14 грн. за газ скраплений згідно рахунку № СФ-0000005 від 15.05.2020.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС" згідно платіжних доручень № 3721 від 28.11.2019 та № 14360775 від 18.05.2020 було перераховано ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019 передоплату за товар (газ скраплений) у розмірі 785600,28 грн.

Згідно листа № 70 від 27.05.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення перерахованих коштів за газ скраплений у розмірі 493200,14 грн. згідно договору № СГ-19/8 від 19.11.2019.

Відповідно до платіжних доручень № 99 від 27.05.2020 та № 101 від 28.05.2020 ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" було повернуто ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС" передплату згідно листа № 70 від 27.05.2020 (платіжне доручення № 14360775 від 18.05.2020, договір № СГ-19/8 від 19.11.2019) на загальну суму 400000,00 грн.

Таким чином, оферта на укладення договору поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019 була акцептована відповідачем.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, вчинення сторонами дій направлених на виконання умов договору № СГ-19/8 від 19.11.2019 (пред`явлення відповідачем позивачу для оплати відповідних рахунків-фактур за товар за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019, перерахування сторонами грошових коштів за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019, здійснення відповідачем позивачу поставки товару за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019), суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт укладання між сторонами договору поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019.

Таким чином, позовні вимоги у справі щодо визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" та Приватним підприємством "НАФТАТРАНССЕРВІС" договору поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як було зазначено вище ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС" згідно платіжних доручень № 3721 від 28.11.2019 та № 14360775 від 18.05.2020 було перераховано ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019 передоплату за товар (газ скраплений) у розмірі 785600,28 грн.

Згідно видаткової накладної № РН-0000014 від 04.12.2019 відповідачем було поставлено позивачу на підставі договору № СГ-19/8 від 19.11.2019 газ вуглеводний у кількості 16,98 т на загальну суму 310734,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до платіжних доручень № 99 від 27.05.2020 та № 101 від 28.05.2020 ТОВ "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" було повернуто ПП "НАФТАТРАНССЕРВІС" передплату згідно листа № 70 від 27.05.2020 (платіжне доручення № 14360775 від 18.05.2020, договір № СГ-19/8 від 19.11.2019) на загальну суму 400000,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт не поставки відповідачем позивачу товару за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019 на суму 74866,28 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем були надані відповідачеві послуги з перевезення скрапленого газу у кількості 16,98 т, про що свідчить складена між сторонами товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1 від 04.12.2019.

За транспортні послуги з перевезення скрапленого газу у кількості 16,98 т позивачем було пред`явлено відповідачу для сплати рахунок на оплату № 6786 від 04.12.2019 у розмірі 18678,00 грн. Згідно позову позивач вказує, що даний рахунок було зараховано у вартість товару за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019. Докази зворотнього в матеріалах справи відсутні.

Отже, сума неповернутої відповідачем позивачу передоплати за договором № СГ-19/8 від 19.11.2019 склала 93544,28 грн. та вона відповідно до п. 4.4. договору з урахування листа позивача № 70 від 27.05.2020 підлягала поверненню позивачу до 29.05.2020.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у справі про стягнення з відповідача на користь позивача передоплати у розмірі 93544,28 грн.

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

З огляду на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3% річних у розмірі 2132,92 грн. та інфляційні збитки у розмірі 4181,42 грн. за період 01.06.2020 - 05.03.2021.

Позивачем у справі заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, в зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвокатського бюро з метою надання останнім правової допомоги пов`язаної зі зверненням до суду з позовом у даній справі.

Зокрема, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Олександра Кулаковського" (бюро) укладено договір про надання правової допомоги № 81 від 01.12.2020, предметом якого є надання адвокатським бюро клієнту правової допомоги (професійної правничої допомоги), а також здійснення представництва, захист права і законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та додатковими угодами до нього.

Додатковою угодою № 1 від 01.12.2020 до договору про надання правової допомоги № 81 від 01.12.2020 була визначена вартість послуги за договором у розмірі 5500,00 грн., яка була сплачена клієнтом бюро згідно платіжного № 14361731 від 19.01.2021.

При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5500,00 грн., беручи до уваги рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником позивача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що дані докази підтверджують суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 4540,40 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" (ідентифікаційний код 41672182) та Приватним підприємством "НАФТАТРАНССЕРВІС" (ідентифікаційний код 30442560) договір поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ЕНЕРГО СЕРВІС" (61072, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 27-А, кв. 30, ідентифікаційний код 41672182) на користь Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" (50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Медова, буд. 48а, ідентифікаційний код 30442560) передоплату за договором поставки скрапленого газу № СГ-19/8 від 19.11.2019 у розмірі 93544,28 грн., 3% річних у розмірі 2132,92 грн., інфляційні збитки у розмірі 4181,42 грн., 4540,00 грн. судового збору та 5500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "15" липня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/821/21