РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2021Справа № 910/2892/21

За позовом Громадської спілки "Хай-Тек Офіс Україна" (м. Київ)

до Адвокатського об`єднання "Адвокатська фірма "Єфімов та партнери" (м. Київ)

про стягнення 24.192,00 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Кіщук Т.В., Бірюков А.В.

Від відповідача: Єфімов О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська спілка "Хай-Тек Офіс Україна" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Адвокатського об`єднання "Адвокатська фірма "Єфімов та партнери" про стягнення 24.192,00 грн.

Позивач вказує, що означені грошові кошти є передплатою за договором про надання професійної правничої допомоги № 70/2020 від 21.01.20.

Громадська спілка "Хай-Тек Офіс Україна" зазначає, що послуга з розірвання договору оренди та припинення грошових зобов`язань позивача перед ТОВ «Київ Плаза» відповідачем не виконувалась і не виконана станом на день звернення з позовом до суду, вартість послуги з позивачем не узгоджувалась, а пред`явлений відповідачем від імені позивача позов у справі № 910/2553/20 позивачем не замовлявся.

З огляду на вказане позивач вважає, що передплата (аванс) на суму 24.192,00 грн підлягає поверненню Громадській спілці "Хай-Тек Офіс Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.21. відкрито провадження у справі № 910/2892/21, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

16.03.21. відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

24.03.21. відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

24.03.21. позивачем подано відповідь на відзив.

31.03.21. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

21.04.21. позивачем подано письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.21. постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.05.21.

17.05.21. відповідачем подано письмові пояснення по справі.

25.05.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.06.21.

08.06.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 01.07.21.

Позивач в судовому засіданні 01.07.21. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.07.21. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що пред`явлені до стягнення грошові кошти є передплатою за договором про надання професійної правничої допомоги № 70/2020 від 21.01.20.

Громадська спілка "Хай-Тек Офіс Україна" зазначає, що послуга з розірвання договору оренди та припинення грошових зобов`язань позивача перед ТОВ «Київ Плаза» відповідачем не виконувалась і не виконана станом на день розгляду даної справи, вартість послуги з позивачем не узгоджувалась, а пред`явлений відповідачем від імені позивача позов у справі № 910/2553/20 позивачем не замовлявся.

З огляду на вказане позивач вважає, що передплата (аванс) на суму 24.192,00 грн підлягає поверненню Громадській спілці "Хай-Тек Офіс Україна".

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

21.01.20. між відповідачем (Виконавець) та позивачем (Замовник) укладено Договір про надання професійної правничої допомоги № 70/2020 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Замовник замовляє, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з якісного і своєчасного надання Замовнику послуг, а Замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати належним чином надані послуги.

Строк дії Договору сторонами погоджено в п. 8.1 з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.21. Продовження дії Договору здійснюється шляхом укладення додаткової угоди до нього або шляхом укладення нового договору.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 621 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дострокове розірвання Договору можливе за ініціативою однієї зі сторін за умови повідомлення про це іншої сторони за один місяць до очікуваної дати розірвання і проведення всіх розрахунків за надані Виконавцем послуги (п. 8.2 Договору).

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Такої домовленості між сторонами не досягнуто, в судовому порядку Договір не розривався.

Разом з тим, договірні правовідносини між сторонами даного спору не трансформувалися, позивач в установленому законом порядку від Договору не відмовився.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Замовник повідомляє Виконавця про суть замовлення у письмовій формі, у формі електронного листа, або під час переговорів за участю ключових контактних осіб (директор-розпорядник Анна Скляренко та керуючий партнер Єфімов Олександр Миколайович - пункт 2.1 Договору). У разі одержання замовлення по телефону чи під час переговорів, Виконавець може просити Замовника про додаткове підтвердження замовлення у письмовій формі чи у формі електронного листа (п. 2.2 Договору).

При цьому згідно з пунктом 2.4 Договору Виконавець самостійно визначає шляхи і методи виконання замовлення, а також безпосередніх виконавців замовлення та створює відповідну робочу групу з метою виконання замовлення та досягнення при цьому оптимального для Замовника співвідношення вартість послуг - якість результатів.

Документів, які б містили суть замовлення позивача сторонами до матеріалів справи не подано, відтак, розбіжності у поглядах щодо очікуваного методу та результату не може вважатись порушенням умов Договору з боку відповідача.

Твердження позивача, викладені в письмовій відповіді на відзив, про те, що позивач звернувся до відповідача для отримання правової допомоги в процедурі дострокового розірвання договору суборенди бізнес-центру «Спейсез» та надання послуг від 03.07.19., не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, оскільки такі докази Замовником надані не були.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 2.6 Договору у випадку невідповідності чи ризику невідповідності змісту чи форми послуг, що надаються Виконавцем, Замовник має направити Виконавцю претензію щодо якості послуг рекомендованим листом або у формі електронного листа.

Означена претензія щодо якості послуг протягом строку їх надання у лютому-травні 2020 року замовником Виконавцю не направлялась.

При цьому оскільки за приписами пункту 2.6 Договору датою фактичного надання результатів послуг Виконавцем і їх прийняття Замовником є дата підписання акту прийому послуг, а між сторонами 27.05.20. було підписано та скріплено печатками акти приймання послуг відповідно до Договору, в яких, в тому числі вказано, що Замовник не має претензій щодо наданих Виконавцем послуг на суму 15.774,00 грн та 34.560,00 грн, то у суду відсутні правові підстави для висновку про невиконання відповідачем умов Договору та ненадання позивачу послуг за ним.

Відповідно до пункту 3.5 Договору Замовник зобов`язаний оплатити послуги Виконавця протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг, або здійснити передоплату за послуги Виконавця в залежності від домовленості сторін. У випадку визнання подальшого надання послуг недоцільним замовник оплачує Виконавцю фактично наданий об`єм послуг на підставі обліку часу, акту прийому послуг та відповідно рахунку.

Платіжним дорученням № 568 від 28.05.20., тобто на наступний день після підписання актів приймання послуг відповідно до Договору, позивач сплатив відповідачу 24.192,00 грн.

За приписами положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обов`язку платити та виконує функцію попередньої оплати.

Отже, сплачена сума в розмірі 24.192,00 грн не є авансом, оскільки в порядку п. 3.5 Договору була сплачена після дати фактичного надання результатів послуг Виконавцем і їх прийняття Замовником 9після дати підписання актів).

Твердження позивача свідчать про невідповідність поглядів сторін на очікуваний метод (який обирається відповідачем самостійно згідно пункту 2.4 Договору) і результат (який сторонами не узгоджувався) надання послуг.

При цьому судом враховано, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що ст. 177 ЦК України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги (правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 30.09.13. у справі № 5011-6/14673-2012).

Відтак, з підстав встановлення судом факту отримання позивачем послуг за Договором, їх прийняття позивачем буз зауважень чи заперечень, суд не вбачає підстав для повернення позивачу грошових коштів в сумі 24.192,00 грн.

Електронна переписка сторін (додана до позовної заяви - т. 1 арк. справи 45-48) не приймається судом як така, що не несе жодної інформації, що має значення для встановлення обставин в межах даної справи.

Висновок адвоката Висоцького Артема не є доказом в розумінні приписів статті 73 ГПК України.

Отже, з огляду на викладене в сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, з підстав відмови в позові витрати позивача по сплаті судового збору та по оплаті витрат на професійну правничу допомогу покладаються на позивача, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Не підлягають задоволенню вимоги відповідача про покладення на позивача витрат відповідача за складання відзиву в сумі 1.800,00 грн, оскільки подання відзиву є правом, а не обов`язком відповідача, та оскільки складання відзиву керівником відповідача не є судовими витратами в розумінні приписів ст. 123 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 19.07.21.

Суддя Т.М. Ващенко