СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Справа № 917/968/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін:

від позивача прокурор Горгуль Н.В., за посвідченням;

від відповідача-1 не з`явився;

від відповідача-2 не з`явився;

від відповідача-3 не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс», с. Цибульківка Дніпропетровської області вх. № 1721 П/З на рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2021р. у справі № 917/968/20 (суддя Погрібна С.В., повний текст складено та підписано 30.04.2021р.)

за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Товарна біржа Полтава», м. Дніпро

2. Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, с. Оболонь Полтавської області

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс», с. Цибульківка Дніпропетровської області

про визнання недійсними результатів земельних торгів та договору оренди землі

ВСТАНОВИЛА:

16.06.2020 перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Товарна біржа Полтава» (далі ТОВ «ТБ Полтава», відповідач-1), Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області (далі Оболонська сільська рада, відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» (далі ТОВ «Агроземлересурс», відповідач-3) про:

- визнання недійсними результатів земельних торгів, проведених ТОВ «ТБ Полтава», оформлених протоколом № 6 від 29.01.2019 проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0126 площею 89,3610 га, розташованої на території Оболонської сільської ради;

- визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 29.01.2019 між Оболонською сільською радою та ТОВ «Агроземлересурс» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0126 площею 89,3610 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Оболонської сільської ради, для ведення товарного с/г виробництва.

Мотивуючи свій позов прокурор вважає, що спірні торги проведено з істотними порушеннями вимог земельного законодавства у зв`язку з чим вони підлягають визнанню недійними.

В обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів в господарському суді прокурор посилається на ст. 131-1 Конституції України та ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і зазначає наступне:

- предметом спору є земельні ділянки комунальної форми власності;

- суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження територіальної громади земельних ділянок, що є умовою реалізації функцій держави, забезпечення рівності можливостей всіх суб`єктів набути право оренди земельних ділянок на конкурентних засадах, що переважує приватний інтерес у використанні таких земельних ділянок відповідачем-3, який, порушуючи закон, безпідставно поза конкурентної основи набув право користування земельною ділянкою;

- наведене порушення вимагає негайного реагування та відновлення інтересів територіальної громади Оболонської сільської ради в частині забезпечення рівності можливостей всіх суб`єктів набути право оренди земельної ділянки та отримання доходів до місцевого бюджету від її використання, що становить суспільний інтерес;

- Оболонська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, який зобов`язаний діяти в інтересах територіальної громади є суб`єктом, який уклав спірний договір оренди та є стороною цього договору, що унеможливлює звернення до суду прокурором в особі сільської ради, яка не може виступати у судовому процесі одночасно в якості і позивача, і відповідача;

- у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом даної категорії, у зв`язку з чим для відновлення порушених інтересів держави прокурор звернувся до ГСПО як самостійний позивач.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.07.2020 прийнято позовну заяву прокурора до розгляду за правилами загального позовного провадження, тобто, дослідивши матеріали позовної заяви, місцевий господарський суд визнав їх такими, що подані з дотриманням вимог ГПК України, в т.ч. й ч. 4 ст. 53 ГПК України.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.04.2021 позовні вимоги задоволено:

- визнано недійсними результати земельних торгів, проведених ТОВ «ТБ Полтава», оформлених протоколом № 6 від 29.01.2019 проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0126 площею 89,3610 га, розташованої на території Оболонської сільської ради;

- визнано недійсним договір оренди землі, укладений 29.01.2019 між Оболонською сільською радою та ТОВ «Агроземлересурс» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0126 площею 89,3610 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Оболонської сільської ради, для ведення товарного с/г виробництва;

- стягнуто з ТОВ «ТБ Полтава» на користь Полтавської обласної прокуратури 2 202,00 грн. витрат по сплаті судового збору;

- стягнуто з Оболонської сільської ради на користь Полтавської обласної прокуратури 1 101,00 грн. витрат по сплаті судового збору;

- стягнуто з ТОВ «Агроземлересурс» на користь Полтавської обласної прокуратури 1 101,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що торги відбулися з порушенням ст.ст. 137, 139 ЗК України, без дотримання принципу забезпечення гарантій прав на землю та конкурентності торгів.

Крім того, у рішенні суду наголошено на правомірності звернення прокурора з цим позовом до суду в якості самостійного позивача у зв`язку з відсутністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, уповноваженого вжити заходи щодо звернення до суду з позовом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Агроземлересурс» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

За доводами апеляційної скарги:

- обраний прокурором у даній справі спосіб захисту порушених прав (визнання результатів торгів недійсними та договору оренди недійсним) не є належним та ефективним, оскільки такі способи захисту в практичному аспекті не забезпечать позивачу відновлення порушеного права, а отже вони не спроможні надати ефективний захист прав, задоволення вимог заявленого позову не призведе до відновлення володіння спірними земельними ділянками без необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту;

- у даній справі прокурор не просить скасувати запис про проведену державну реєстрацію права оренди, а тому обраний спосіб захисту порушених прав не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже не спроможний надати особі ефективний захист її прав;

- судом першої інстанції не враховано наявність уповноваженого державного органу в сфері державного контролю за використанням та охороною земель усіх форм власності, в т.ч. додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, що є підставою для залишення позову без розгляду.

19.07.2021 до початку судового засідання у справі через канцелярію суду від Глобинської окружної прокуратури Полтавської області через Харківську обласну прокуратуру надійшло клопотання про відкладення судового засідання для підготовки прокурором відзиву на апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що до Глобинської окружної прокуратури станом на 16.07.2021 не надходила ухвала суду про відкриття апеляційного провадження у даній справі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала САГС від 29.06.2021 надіслана Лубенській місцевій прокуратурі судом апеляційної інстанції 30.06.2021 та отримана адресатом 06.07.2021, що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення № 208 (т. 2, а.с.48).

При цьому, судова колегія зауважує, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ця ухвала суду оприлюднена 01.07.2021 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97961418), а відомості ЄДРСР перебувають у цілодобовому вільному доступі для користувачів.

Згідно з ч.ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведене, в даному випадку відсутні підстави для задоволення клопотання Глобинської окружної прокуратури про відкладення розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні підтримав згадане клопотання Глобинської окружної прокуратури, а також в усній формі висловив свою позицію щодо оскаржуваного рішення суду та апеляційної скарги відповідача-3.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Лубенською місцевою прокуратурою за результатами вивчення рішень органів влади та місцевого самоврядування щодо використання земель комунальної власності на території Семенівського району Полтавської області виявлені порушення вимог законодавства під час передачі земельних ділянок в оренду.

Зокрема, встановлено, що рішеннями Оболонської сільської ради від 03.08.2018 р. Про організаційні заходи щодо підготовки документації до торгів (аукціону) визначено земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані на території Оболонської сільської ради Семенівського району право оренди яких буде виставлено на аукціон.

02.11.2018 р. між Оболонською сільською радою, як замовником, та ТОВ ТБ Полтава, як виконавцем, укладено договір про надання послуг з підготовки та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельні ділянки кадастровий номер: :00:006:0355 площею 48,5199 га, :00:006:0356 площею 43,6113 га, :00:006:0357 площею 38,6987 га, :00:006:0358 площею 15,8668 га, :00:006:0392 площею 7,2386 га, :00:006:0391 площею 20,0255 га, :00:005:0585 площею 35,0337 га, :00:005:0575 площею 28,8903 га, :00:002:0259 площею 5,6914 га, :00:001:0746 площею 100,1337 га., :00:004:0126 площею 89,3610 га.

На виконання умов зазначеного договору, ТОВ ТБ Полтава проведено аукціон, за результатами якого згідно з протоколом № 6 від 29.01.2019 року право на укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0126 площею 89,3610 га, розташованої на території Облонської сільської ради, отримало ТОВ Агроземлересурс.

29.01.2019 на підставі протоколу № 6 від 29.01.2019, складеного за результатами земельних торгів, між Оболонською сільською радою, як орендодавцем, та ТОВ Агроземлересурс, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0126, загальною площею 89,3610 га (пасовища), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку с/г призначення для ведення товарного с/г виробництва, яка знаходиться на території Оболонської сільської ради.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди, він укладений строком на 25 років.

Прокурором до своєї позовної заяви не додано акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду відповідачу-3, проте останній не висловив заперечень щодо її фактичного отримання та використання, доказів відповідного спростування до матеріалів справи не надав.

Право оренди спірної земельної ділянки зареєстровано 31.01.2019 за ТОВ «Агроземлересурс» на підставі договору оренди землі від 29.01.2019.

Прокурор стверджує, що в порушення ст. 137 ЗК України виконавцем торгів - ТОВ ТБ Полтава оголошення про проведення земельних торгів на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не розміщено, а також в порушення ст. 139 даного кодексу на зазначеному офіційному сайті не розміщено відеозапис торгів і повідомлення про їх результати.

Такі порушення зафіксовані та підтверджуються актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, складеного інспектором ГУ Держгеокадастру в Полтавській області від 05.07.2019 р. №471-ДК/0652/АП/09/01/-19, від 02.09.2019 р. №682-ДК/0892/АП/09/01/-19, 20.09.2019 р. №779-ДК/0988/АП/09/01/-19, а також інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №3-1487/0-0.22-2504/6-19 від 25.06.2019 та №10-16-0.101-4968/2-19 від 08.08.2019.

20.09.2019 р. ГУ Держгеокадастру у Полтавській області винесено Оболонській сільській раді припис №682-ДК/0389Пр/03/01/-19, який залишений останньою без виконання.

Таким чином, прокурор вважає, що торги відбулися з порушенням ст.ст. 137, 139 ЗК України, без дотримання принципу забезпечення гарантій прав на землю та конкурентності торгів, чим обумовлено його звернення з даним позовом до господарського суду.

Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено статтею 16 Цивільного кодексу України, згідно з пунктом 2 частини 2 якої, одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17, проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Таким чином, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до статті 134 Земельного кодексу України (в редакції від 01.01.2019, яка була чинною на момент проведення оспорюваних торгів 29.01.2019), земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статей 135, 136 Земельного Кодексу (у зазначеній редакції), земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Статтею 137 Земельного кодексу України визначено порядок підготовки до проведення та проведення земельних торгів.

Частина 1 статті 137 Земельного кодексу України визначає, що організатор земельних торгів не пізніше десяти робочих днів після підписання договору про проведення торгів передає, а виконавець земельних торгів приймає документи та матеріали на лот, зазначені у частині четвертій статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 137 Земельного кодексу України, в оголошенні зазначаються за кожним лотом:

а) найменування організатора земельних торгів;

б) місце розташування, площа земельної ділянки та її кадастровий номер;

в) цільове призначення, а для містобудівних потреб - також види використання;

г) умови договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису, який укладається на земельних торгах;

ґ) стартова ціна продажу земельної ділянки або стартовий розмір річної плати за користування земельною ділянкою;

д) містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для земельних ділянок, призначених для цілей, пов`язаних із забудовою;

е) місце і час проведення земельних торгів;

є) розмір реєстраційного та гарантійного внесків, які сплачуються учасниками, порядок їх сплати;

ж) номери рахунків виконавця земельних торгів, відкритих у банку для сплати реєстраційного та гарантійного внесків;

з) найменування та адреса виконавця земельних торгів, прізвище та посада, номер телефону особи, в якої можна ознайомитися з документами на лот;

и) текст договору, що пропонується укласти на торгах, без визначення ціни та зазначення особи покупця (орендаря);

і) сума витрат (видатків), здійснених на підготовку лота до продажу, організацію та проведення земельних торгів, що підлягає відшкодуванню переможцем земельних торгів.

Крім того, частиною 4 згаданої статті також встановлено, що при розміщенні оголошення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, воно має містити фотографічні зображення земельних ділянок, копії документів та матеріалів на лот.

За приписами ч. 6 даної статті, земельні торги проводяться не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення оголошення.

За приписами ст. 139 ЗК України, організатор земельних торгів не пізніше п`яти робочих днів після проведення торгів розміщує на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відеозапис торгів і повідомлення про їх результати за кожним лотом, а також, за бажанням організатора земельних торгів, публікує це повідомлення у друкованих засобах масової інформації, в яких було розміщено оголошення про їх проведення, із зазначенням:

1) місця розташування, розміру земельної ділянки та її кадастрового номера;

2) ціни продажу земельної ділянки або розміру річної плати за користування земельною ділянкою, визначених за результатами торгів;

3) строку користування земельною ділянкою (у разі продажу права оренди, суперфіцію, емфітевзису);

4) цільового призначення земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать про те, що в порушення ст. 137 та ст. 139 ЗК України виконавцем торгів - ТОВ «ТБ Полтава» на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не розміщено оголошення про проведення земельних торгів та відеозапис торгів і повідомлення про їх результати за кожним із лотів.

Саме ці порушення стали підставою для винесення до відношенню до Оболонської сільської ради припису ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №682-ДК/0389Пр/03/01/-19 від 20.09.2019, який на момент звернення прокурора з даним позовом до суду відповідачем-2 виконаний не був, - доказів на спростування викладених обставин всіма трьома відповідачами ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, доводи прокурора про те, що оспорювані торги відбулися з порушенням вимог ст. 137 та ст. 139 ЗК України, без дотримання принципу забезпечення гарантій прав на землю та конкурентності торгів є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, у зв`язку з чим місцевим господарським судом на законних підставах задоволено позов в частині визнання результатів цих торгів, оформлених протоколом № 6 від 29.01.2019, недійсними.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Приймаючи до уваги, що оспорюваний прокурором договір оренди землі від 29.01.2019 укладено за результатами проведення земельних торгів, які проведені відповідачем-1 з істотними порушеннями, чим обумовлюється їх недійсність, тому друга позовна вимога прокурора обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги враховується наступне.

В апеляційній скарзі відповідач-3 стверджує, що позов прокурора має бути залишений без розгляду тому, що в даному випадку наявний уповноважений державний орган в сфері державного контролю за використанням та охороною земель усіх форм власності, в т.ч. додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи покладено обов`язки щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно з п.п. 25-1 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, в т.ч., за дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Водночас, за змістом п. 5-1 Положення, посадові особи Держгеокадастру та його територіальні органи, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень відповідно до Положення мають право: звертатися до суду лише з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Враховуючи викладене, у Держгеокадастру (органу контролю) відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом даної категорії (відносно земельної ділянки комунальної форми власності), у зв`язку з чим для відновлення порушених інтересів держави, з даним позовом до суду правомірно звернувся прокурор, як самостійний позивач, оскільки Оболонська сільська рада не може самостійно виступати в судовому процесі і як позивач, і як відповідач у справі.

Отже, доводи відповідача-3 про необхідність залишення позову прокурора без розгляду внаслідок наявності відповідного державного органу, уповноваженого державою на виконання певних функцій у спірних правовідносинах, є безпідставними.

Посилання скаржника на ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в контексті неефективного та неналежного способу захисту, обраного прокурором, також не можуть бути прийняті судовою колегією до уваги, оскільки нормами Цивільного Кодексу України не передбачено імперативного обов`язку у позивача заявляти у суді про застосування наслідків визнання правочину недійсним (застосування реституції) одночасно з позовною вимогою про визнання правочину недійсним; вимога щодо застосування реституції може становити окрему позовну вимогу в межах іншого позову, що відповідає визначеному переліку способів захисту порушених прав.

Крім того, скаржником довільно тлумачиться зазначена норма щодо проведення та/або скасування реєстраційних дій в контексті правовідносин, що склалися між сторонами даного спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2021 у справі № 917/968/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 20.07.2021

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка