ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021м. ДніпроСправа № 904/2980/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" м. Київ

до фізичної особи ОСОБА_1 м. Дніпро

про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 156913грн.09коп., суми боргу зі сплати відсотків в розмірі 10коп., суми боргу зі сплати комісії в розмірі 43780грн., пені в розмірі 4231грн.76коп., штрафу в розмірі 1841грн.75коп.

Представники:

від позивача: Грищенко І.А., довіреність №258 від 19.08.2020, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулось до фізичної особи ОСОБА_1 з позовом про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 156913грн.09коп., суми боргу зі сплати відсотків в розмірі 10коп., суми боргу зі сплати комісії в розмірі 43780грн., пені в розмірі 4231грн.76коп., штрафу в розмірі 1841грн.75коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з повернення кредитних коштів за кредитним договором №ID6739564 від 01.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2021 було зобов`язано Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (Новокодацький район) надіслати на адресу Господарського суду Дніпропетровської області у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Супровідним листом від 13.04.2021 суд вдруге направив на адресу органу реєстрації ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2021, оскільки направлена раніше ухвала суду була повернена підприємством поштового зв`язку.

В листі відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №6/5-1269 від 30.04.2021 було зазначено, що картотеки щодо реєстрації місця проживання осіб у гуртожитках не передавались до департаменту, тому не має можливості надати інформацію за вказаною адресою.

Згідно з даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, відсутня інформація щодо місця реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання на 01.06.2021.

На адресу суду 24.05.2021 надійшло клопотання представника Акціонерного товариства "Таскомбанк" про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.06.2021 о 10:00год., в режимі відеоконференції. Проведення відеоконференції представник позивача просить доручити одному з наступних судів: Господарський суд міста Києва, Дарницький районний суд м. Києва, Північний апеляційний господарський суд або Господарський суд Київської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 відмовлено в задоволенні клопотання АТ "Таскомбанк" про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.06.2021 о 10:00 год., в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 судове засідання відкладено на 23.06.2021.

На адресу суду 07.06.2021 та 14.06.2021 від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшли відповіді на запити суду щодо відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) та інших персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. У відповідях зазначається про відсутність інформації про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

У судове засідання від 23.06.2021 учасники справи явку своїх представників не забезпечили, документи на адресу суду не надавали.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 судове засідання відкладене на 12.07.2021.

В судове засідання від 12.07.2021 представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

З метою визначення місяця проживання ОСОБА_1 суд направив відповідні запити до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України у Дніпропетровській області та ВАДР управління паспортної роботи громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС у Дніпропетровській області.

Листом №6/5-1269 від 05.05.2021 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради повідомив суд, що інформація щодо реєстрації місяця проживання ОСОБА_1 відсутня.

Відділ обліку та моніторингу інформації ГУДМС України у Дніпропетровській області листами, які надійшли на адресу суду 07.06.2021 та 14.06.2021, повідомив, що інформація про місце проживання ОСОБА_1 не значиться.

Положеннями частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України суд здійснював виклик в суд відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками з сайту (а.с. 66, 104).

Таким чином, з огляду на положення частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Предметом доказування у цій справі є наявність або відсутність порушення відповідачем зобов`язань зі сплати кредиту, комісії, відсотків за кредитним договором, укладеним у вигляді підписання заяви-договору №ID6739564 від 01.08.2019 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк".

Між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (далі банк) та фізичною особою - підприємцем Штанько Тетяною Іванівною (далі позичальник) підписана заява договір №ID6739564 від 01.08.2019 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (далі договір). Заява підписана сторонами шляхом накладення електронного цифрового підпису сторін.

Відповідно до пункту 1.1 договору за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно пункту 1.2 договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку.

Пунктом 2.1 договору визначено, що розмір кредиту складає 200000грн.

Валюта кредиту гривня (пункт 2.2 договору).

Положеннями пункту 2.3.1 договору передбачено, що розмір процентної ставки за користування кредитом складає 0,0001% річних.

За змістом пункту 2.3.2 договору розмір комісійної винагороди становить 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Пунктом 2.5.1 договору передбачено, що сплата платежів за кредитом щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом.

Пунктом 2.5.2 договору передбачено, що сплата процентів за користування кредитом щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом.

Згідно пункту 2.5.3 договору сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у додатку 1 до цього договору та доступний клієнту у системі "ТАС24 Бізнес".

Термін повернення кредиту 36 місяців з дати укладення договору (пункт 2.6 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту.

За умовами пункту 3.2 договору остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в пункті 2.6 договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Такскомбанк" та Цінові параметри продукту є кредитним договором (пункт 4.1 договору).

Відповідно до пункту 4.2.1 договору умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що дата підписання заяви договору шляхом накладення електронних цифрових підписів обох сторін вважається датою укладення договору.

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Позивач свої зобов`язання із надання кредиту у розмірі 200000грн. виконав належним чином, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку відповідача.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач надіслав на його адресу повідомлення вимогу №27351/70 від 13.11.2020. Відповідно до змісту вимоги позивач просив відповідача сплатити суму боргу у розмірі 188101грн.88коп. (заборгованість за тілом кредиту у розмірі 156913грн.09коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 0грн.07коп.; заборгованість з комісії у розмірі 27860грн.00коп.; пеня за період з 09.05.2020 по 09.11.2020 у розмірі 2119грн.90коп.; штраф у розмірі 1208грн.82коп.).

Направлення вимоги на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист №724, фіскальним чеком підприємства зв`язку від 16.11.2020 та поштовою накладною №72.

Відповідач погашення заборгованості за кредитом не здійснив. Внаслідок чого позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 156913грн.09коп., суми боргу зі сплати відсотків у розмірі 10коп., суми боргу зі сплати комісії в розмірі 43780грн., пені в розмірі 4231грн.76коп., штрафу в розмірі 1841грн.75коп.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей бо інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, і зли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання позики.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1049 Цивільного кодексу України встановлює, що позичальник, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи виписок по рахунку відповідача, останній належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість з повернення позивачу кредиту в сумі 156913грн.09коп.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, останнім прийняті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів виконані не були, що стало підставою для направлення позивачем повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту вих. №27351/70 від 13.11.2020. Доказів на підтвердження належного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Як вбачається зі змісту повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту вих. №27351/70 від 13.11.2020, позивач вимагав погасити заборгованість за договором №ID6739564 від 01.08.2019 не пізніше 40 календарних днів з дня направлення банком повідомлення.

Строк, наданий позивачем на погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором №ID6739564 від 01.08.2019, закінчився 26.12.2020.

Таким чином, у межах строку кредитування до 25.12.2020 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати відсотки, комісії за користування кредитом. Починаючи з 26.12.2020, у зв`язку із пред`явленням позивачем вимоги щодо дострокового повернення кредитних коштів, відповідач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами.

З огляду на наведене, стягненню з відповідача підлягає сума боргу зі сплати кредиту в розмірі 156913грн.09коп. за період з 01.08.2019 по 31.05.2020, сума боргу зі сплати відсотків в розмірі 00грн.08коп. за період з 01.08.2019 по 25.12.2020, сума боргу зі сплати комісії в розмірі 31840грн. за період з 01.08.2019 по 25.12.2020.

У задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу зі сплати відсотків в розмірі 00грн.02коп. за період з 26.12.2020 по 31.03.2021, суми боргу зі сплати комісії в розмірі 11940 за період з 26.12.2020 по 10.03.2021 слід відмовити, оскільки вказані суми нараховані за межами строку кредитування за договором №ID6739564 від 01.08.2019.

Щодо заявлених позивачем до стягнення сум пені в розмірі 4231грн.76коп. за період з 10.09.2020 по 10.03.2021, штрафу в розмірі 1841грн.75коп. за період з 08.10.2020 по 11.02.2021 суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19" № 691-ІХ від 16.06.2020, який набрав чинності 04.07.2020, внесено зміни до Прикінцевих положень Господарського кодексу України та до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Так, згідно з п. 8 Розділу ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Також і згідно з пунктом 15 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

В силу норм ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020.

Відтак, починаючи з 12.03.2020 позичальники звільняються від відповідальності щодо сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, період нарахування підпадає під період дії карантину на всій території України.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 4231грн.76коп. за період з 10.09.2020 по 10.03.2021 та штрафу в розмірі 1841грн.75коп. за період з 08.10.2020 по 11.02.2021 слід відмовити.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.02.2021 внесено запис про припинення господарської діяльності фізичної особи-підприємця Штанько Тетяни Іванівни.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі №3-788гс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №12-113гс18.

Таким чином, фізична особа ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2831грн.30коп.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Таскомбанк" до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення суми боргу зі сплати кредиту в розмірі 156913грн.09коп., суми боргу зі сплати відсотків в розмірі 10коп., суми боргу зі сплати комісії в розмірі 43780грн., пені в розмірі 4231грн.76коп., штрафу в розмірі 1841грн.75коп. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (ідентифікаційний код: 09806443; місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) суму боргу зі сплати кредиту в розмірі 156913грн.09коп., суми боргу зі сплати відсотків в розмірі 08коп., суми боргу зі сплати комісії в розмірі 31840грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2831грн.30коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 12.07.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.07.2021.

Суддя Р.Г. Новікова