ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021м. ДніпроСправа № 904/113/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Головахи К.К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ", м. Львів

до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам`янське

про стягнення основної заборгованості у розмірі 122 545,50грн., інфляційних втрат у розмірі 4 975,37грн., 3% річних у розмірі 1 233,14грн.

Представники:

Від Позивача не з`явився

Від Відповідача Левченко О.В. -представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (далі - відповідач) заборгованості за договором поставки у сумі 128 754,01 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 122 545,50грн., інфляційних втрат у розмірі 4 975,37грн., 3% річних у розмірі 1 233,14грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в часині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 06.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02.02.2021.

02.02.2021 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову він заперечує та зазначає, що позивачем не надано відповідачеві документи передбачені договором (п.п. 2.4, 9.15. договору) у строки перегачені цими ж пунктами, у зв`язку з чим позивачем сплачено відповідачеві штраф.

Також відповідач зазначає, що ним 29.01.2021 погашено заборгованість за договором поставки №773627 від 09.07.2020.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що до моменту отримання документів, передбачених договором, а також до вирішення сторонами факту порушення позивачем умов Договору, відповідач мав право не здійснювати остаточний розрахунок за договором.

09.02.2021 згідно із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, справу №904/113/21 передано до розгляду судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою суду від 12.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.03.2021.

04.03.2021 Позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, якою він просить стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" 129 263,42 грн. (з яких: 122 545,50 грн. - заборгованість за поставлений товар, 5 506,03 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 1211,89 грн. - 3% річних за весь час прострочення).

Ухвалою суду від 04.03.2021 розгляд заяви ТОВ "ТРУБПЛАСТ" про збільшення позовних вимог відкладено до наступного засідання та підготовче засідання відкладено до 30.03.2021.

25.03.2021 відповідач надав до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначив, що дана заява неправомірною та збільшення позовних вимог не передбачено Договором.

Ухвалою від 30.03.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" про збільшення позовних вимог, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 13.05.2021 та відкладено підготовче засідання на 20.04.2021.

30.03.2021 позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також надав пояснення в яких зазначив, що сума основного боргу та інші зобов`язання відповідача перед позивачем виникли на підставі договору поставки № 773627 від 09.07.2020. Раком із цим 29.01.2021 АТ "ДніпроАЗОТ" сплатило суму боргу на користь позивача у розмірі 122 545,50 грн. за платіжним дорученням № 728 від 29.01.2021. При цьому в наведеному платіжному дорученні зазначено призначення платежу: борг за поставлену продукцію за дог. № 769278 від 15.07.2016 в т.ч. ПДВ 20 424,25 грн.

20.04.2021 позивач надав на електронну адресу суду заяву про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог та розподілу судових витрат, в якій просив закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 122 545,50 грн., у зв`язку з його оплатою відповідачем, та просив стягнути з відповідача на свою користь 18 738,40 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалами від 20.04.2021 задоволено клопотання позивача задоволені, витребувано у ТОВ "БІ ТІ СОЛЮШИНС" та ТОВ "СМАРТТЕНДЕР" докази по справі, підготовче засідання відкладено до 11.05.2021.

22.04.2021 на поштову адресу суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог та розподілу судових витрат, в якій позивач просить закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 122 545,50 грн., у зв`язку з його оплатою відповідачем, та стягнути з відповідача 18 738,40 грн. витрат на правничу допомогу.

07.05.2021 відповідач надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтовано тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що розмір гонорару є розумним та не враховано витрачений адвокатом час. Крім того, взважаючи на незначну складність справи та обсяг робіт адвоката, ціну позову та те, що вирішення справи не має впливу на репутацію сторін, відсутній публічний інтерес до справи, відповідач вважає, що витрати на правничу допомогу заявлені до стягнення є неспівмірними, завищеними та необґрунтованими.

Ухвалою від 11.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2021.

11.06.2021 та 16.06.2021 від ТОВ "СМАРТТЕНДЕР" та ТОВ "БІ ТІ СОЛЮШИНС" надав до суду надійшли витребувані витребувані документи.

24.06.2021 позивач надав до суду додаткові пояснення.

У судовому засіданні 24.06.2021 оголошено перерву до 05.07.2021

Позивач у судове засідання призначене на 05.07.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 05.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням Договору поставки, умов та строку поставки товару, встановлення факту постави товару та встановлення факту невиконання відповідачем договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" (далі - постачальник, позивач) та Акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки №773627 (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору встановлено, що постачальник зобов`язаний поставити (передати у власність) покупця продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій (додатків) до цього договору, а покупець - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.3. договору постачальник разом з продукцією передає поку4пцеві наступний комплект документації на продукцію: видаткову накладну, рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну за формою № 1-ТН, яка наведена у додатку №7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 № 363, сертифікат (паспорт) якості заводу-виробника з відміткою відділу технічного контролю (ВТК) та документ про відповідність (декларацію, сертифікат відповідності, тощо), оформлений згідно із Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" та технічним регламентом на продукцію, якщо відповідна продукція, що поставляється за цим договором, підлягає державному ринковому нагляду і контролю нехарчової продукції, копію митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення продукції, ввезеної на митну територію України. .

Згідно п. 2.1. договору ціна продукції, яка підлягає поставці за цим договором, узгоджується сторонами у відповідних специфікаціях на поставку продукції до договору. Ціна продукції, яка підлягає поставці за цим договором, може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, а також на умовах та в порядку, передбачених відповідною специфікацією на поставку продукції до договору.

Загальна сума договору визначається як загальна вартість продукції, яка передбачена всіма підписаними обома сторонами специфікаціями на поставку продукції до договору (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.3. договору встановлено, що оплата продукції здійснюється покупцем у безготівковій формі, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату двома платежами на наступному порядку:

Перший платіж у розмірі 30% вартості продукції - здійснюється у вигляді попередньої оплати (пп. 2.3.1. договору);

Остаточна оплата вартості поставленої продукції - здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів від дати поставки продукції та отримання покупцем від постачальника всіх документів, які підлягають переданню покупцю в обов`язковому порядку відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. У випадку неотримання покупцем всіх необхідних документів від постачальника за цим договором, строк оплати продукції продовжується на час прострочення надання відповідних документів (пп. 2.3.2. договору).

Згідно п. 2.4. договору постачальник зобов`язаний протягом 5 календарних днів від дати укладення цього договору та/або відповідної специфікації на поставку продукції до договору надати покупцю довідку про відсутність у постачальника податкового боргу, підписану курівником постачальника, а також про те, що продукція та інше майно постачальника не перебуває у податковій заставі.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що постачальник здійснює поставку продукції покупцеві на тих умовах ( базисі) поставки, згідно Правил ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі в редакції 2010р. (ІНКОТЕРМС 2010), які узгоджені сторонами у відповідній специфікації на поставку продукції до договору.

У відповідності до п. 6.8. договору за порушення строку поставки продукції постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 1% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції за кожний день прострочення поставки. За порушення строку поставки продукції більше ніж 10 календарних днів, постачальник додатково до пені, і не виключаючи її, сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції.

Згідно із п. 6.17 договору за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню постачальником покупцеві у відповідності до умов цього договору та/або вимог чинного законодавства, постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,05% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до договору, за кожний день прострочення виконання зобов`язань.

За кожний день прострочення постачальником строку складання, реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладених та надання покупцю зареєстрованої електронної податкової накладної, встановленого в п. 9.10 договору постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,05% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до договору, за кожний день прострочення виконання зобов`язань (п. 6.18. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє протягом 12 місяців,а в частині гарантійних зобов`язань постачальника - протягом усього гарантійного строку на продукцію (п. 9.1. договору).

Відповідно до п. 9.10 договору постачальник зобов`язаний протягом трьох календарних днів від дня виникнення у нього податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями, які здійснені за цим договором, скласти та надати покупцю податкову накладну, оформлену з дотриманням вимог Податкового кодексу України та інших вимог законодавства України, у тому числі з дотриманням умов щодо її реєстрації у цей же строк в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постачальник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі декларувати свої податкові зобов`язання, які пов`язані з цим договором, шляхом подання до контролюючих органів податкової звітності, складеної та заповненої за формою та у відповідності до вимог законодавства України (п. 9.11. договору).

Пунктом 9.15 договору встановлено, що постачальник зобов`язаний під час укладення договору, але не пізніше ніж через 10 календарних днів з моменту його укладення, надати покупцю засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника наступні документи щодо постачальника (з актуальними відомостями):

- копії установчих документів (Статут, установчий договір тощо);

- копії документів, що дозволяють займатися підприємницькою діяльністю та її окремими видами, що пов`язані з виконанням умов договору (ліцензії, дозволи тощо);

- копію розширеного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних сіб-підприємців та громадських формувань;

- копію довідки органу державної податкової служби про взяття на облік в якості платника податків за за формою № 4-ОПП (якщо її отримання платником податків є обов`язковим на момент взяття на податковий облік);

- копію документу, що підтверджує повноваження представника постачальника на укладення (підписання договору, як-от: довіреність, наказ по підприємству про призначення керівника, рішення про уповноваження особи на підписання договорів, протокол вищого органу управління підприємства про обрання особи на відповідну посаду тощо;

- копію свідоцтва про реєстрацію в якості платника податку на додану вартість або витягу з реєстру платника податку на додану вартість (якщо постачальник є платником цього податку);

- копію свідоцтва про реєстрацію платника єдиного податку (якщо постачальник є платником цього податку).

Вищенаведені документи надаються (надсилаються) постачальником поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення або нарочним під відмітку (штамп) канцелярії покупця.

Згідно із п. 9.16 договору всі документи, які підлягають переданню постачальником покупцю відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, в обов`язковому порядку надаються (передаються) постачальником покупцю в паперовій формі та з супровідним листом, якщо інше не буде передбачено цим договором.

Сторонами підписано Специфікацію на поставку продукції № 1 від 09.07.2020 року (додаток № 1 до Договору), в якій сторони узгодили до поставки продукцію загальною вартістю: 98 616,00 грн. у т.ч. ПДВ (20%) - 16 436 ,00 грн. у відповідності до наступного переліку:

№ з/пНайменування продукції та її характеристики. Вимоги щодо якості та комплектності продукціїКод од. вим.Од. вим.Кількість продукціїЦіна за одиницю, грн. з ПДВ (20%)Сума грн. з ПДВ (20%)
1Втулка під фланець поліетиленова (SDR 11 DN110; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Бортова втулка D 110 SDR 11 довга2009шт5131,00655,00
2Труба для водопостачання PE100 SDR11 (32x3.0) ДСТУ EN 12201-3/2018/ Труба D 32*3,0 SDR-11 (1,6 МПа) ПЕ 1002702пог.м1,020,0020,00
3Втулка під фланець поліетиленова (SDR 11 DN125; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Бортова втулка D 125 SDR 11 подовжена2009шт14160,002240,00
4Втулка під фланець поліетиленова (SDR 11 DN 160; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Бортова втулка D 160 SDR 11 подовжена2009шт16243,003888,00
5Втулка під фланець поліетиленова (SDR 11 DN63; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Бортова втулка D 63 SDR 11 подовжена2009шт7761,004697,00
6Втулка під фланець поліетиленова (SDR 11 DN90; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Бортова втулка D 90 SDR 11 подовжена2009шт112103,0011536,00
7Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-110терморезистор; 90 град.) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторнеD 110 90*2009шт4489,001956,00
8Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-125; 90 град.; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторнеD 125 90*2009шт9773,006957,00
9Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-160; 45 град.; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторне160/452009шт41169,004676,00
10Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-32; 90 град.) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторне32/902009шт37128,004736,00
11Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-40; 90 град.; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторне40 90* T-Q2009шт2154,00308,00
12Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-63; терморезистор; 90 град.) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторнеD63 90*2009шт54218,0011772,00
13Коліно поліетиленове (ПЕ100 (РЕ100) SDR 11-90; терморезистор; 90 град.) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Коліно терморезисторнеD 90 90*2009шт117338,0039546,00
14Муфта (SDR 11 DN32терморезистор; ПЕ100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Муфта терморезисторна D 32 2009шт1748,00816,00
15Муфта (SDR 11 DN40 терморезистор; ПЕ100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Муфта терморезисторна D 402009шт449,00196,00
16Муфта (SDR 11 DN63 терморезистор; ПЕ100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Муфта терморезисторна D 632009шт5781,004617,00
Також сторонами підписано специфікацію на поставку продукції № 2 від 16.07.2020 року (додаток № 2 до Договору), в якій сторони узгодили до поставки продукцію загальною вартістю: 76 449,00 грн. у т.ч. ПДВ (20%) - 12 741,50 грн. у відповідності до наступного переліку:

№ з/пНайменування продукції та її характеристики. Вимоги щодо якості та комплектності продукціїКод од. вим.Од. вим.Кількість продукціїЦіна за одиницю, грн. з ПДВ (20%)Сума грн. з ПДВ (20%)
1Муфта (SDR 11 DN90 терморезистор; ПЕ100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Муфта терморезисторна D 902009шт73153,0011169, 00
2Перехід поліетиленовий (SDR 11-110/90 редукційний, терморезисторний; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Перехід редукційний терморезисторний 110/902702шт1367,00367,00
3Перехід поліетиленовий (SDR 11-63/32 редукційний, терморезисторний; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Перехід редукційний терморезисторнийD 63/322009шт2122,00244,00
4Перехід поліетиленовий (SDR 11-63/40 терморезисторний; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Перехід редукційний терморезисторнийD 63/402009шт2122,00244,00
5Перехід поліетиленовий (SDR 11-90/63 редукційний, терморезисторний; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Перехід редукційний терморезисторний90/632009шт10281,002810,00
6Перехід поліетиленовий (SDR 17-160/110; ПЕ 80; вода) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Перехід редукційний стик. SDR 17-160/1102009шт1275,00275,00
7Трійник поліетиленовий (SDR 11 63х5,8; ПЕ 100)/ Трійник стиковий D 63 SDR 112009шт1399,001287,00
8Трійник поліетиленовий (SDR 11 90х63; ПЕ 100; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Трійник редукційний терморезисторний90/632009шт2396,00792,00
9Трійник поліетиленовий (SDR 11 DN110 ПЕ 100; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Трійник терморезисторний 1102009шт1630,00630,00
10Трійник поліетиленовий (SDR 11 DN125 ПЕ 100; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Трійник терморезисторний 1252009шт8790,006320,00
11Трійник поліетиленовий (SDR 11 DN160 ПЕ 100; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Трійник терморезисторний 1602009шт41475,005900,00
12Трійник поліетиленовий (SDR 11 DN63 ПЕ 100; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Трійник терморезисторний D 632009шт13222,002886,00
13Трійник поліетиленовий (SDR 11 DN90 ПЕ 100; терморезистор) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Трійник терморезисторний D 902009шт41396,0016236,00
14Труба для водопостачання РЕ100 SDR11 (160х14.6)ДСТУ EN 12201-3.2018/ Труба D 160*14,6 SDR - 11 (1,6 МПа) ПЕ 1002702м.п.20400,008000,00
15Труба для водопостачання РЕ100 SDR11 (40х3.7)ДСТУ EN 12201-3.2018/ Труба D 40*3,7 SDR - 11 (1,6 МПа) ПЕ 1002702м.п.225,0050,00
16Труба для водопостачання РЕ100 SDR11 (63х5.8)ДСТУ EN 12201-3.2018/ Труба D 63*5,8 SDR - 11 (1,6 МПа) ПЕ 1002702м.п.360,00180,00
17Труба для водопостачання РЕ100 SDR11 (90х8.2)ДСТУ EN 12201-3.2018/ Труба D 90*8,2 SDR - 11 (1,6 МПа) ПЕ 1002702м.п.17130,002210,00
18Труба поліетиленова (280х10,7; ПЕ 100(РЕ 100) SDR26 до 0,6 МПа) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Труба D28010,7 SDR - 26 (0,63 МПа) ПЕ 1002702м.п.25560,0014000,00
19Муфта (SDR 11 DN125 терморезистор; ПЕ 100) ДСТУ EN 12201-3.2018/ Муфта терморезисторна D 1252009шт.11259,002849,00
Таким чином, загальна вартість продукції, яка підлягала поставці за даним Договором склала 175 065,00 грн.

12.08.2020 року відповідачем сплачено на користь позивача 29 584,80 грн., що становить 30% вартості продукції за специфікацією на поставку продукції № 1 від 09.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 5884.

14.08.2020 відповідач сплатив на користь позивача 22 934,70 грн., що становить 30% вартості продукції за специфікацією на поставку продукції № 2 від 16.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 5978.

27.08.2020 позивачем на виконання умов договору здійснено поставку продукції вартістю 98 616,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 595 від 27.08.2020, яка підписана сторонами без заперечень та товарно - транспортною накладною № Р595 від 27.08.2020.

27.08.2020 позивачем поставило відповідачу продукцію вартістю 62 449,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 596, яка підписана сторонами без заперечень та товарно - транспортною накладною № Р596 від 27.08.2020.

17.09.2020 позивачем поставлено відповідачу продукцію вартістю 14 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 651 від 17.09.2020, яка підписана сторонами без заперечень та товарно - транспортною накладною № Р651 від 17.09.2020.

Позивач зазначає, що в період з 12.08.2020 по 17.09.2020 ним оформлено податкові накладні щодо поставленої відповідачеві продукції за договором та зареєстровано їх у Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку ст. 201 ПК України.

Таким чином, загальна вартість поставленого товару склала 175 065,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача впродовж 30 календарних днів із дня фактичного отримання продукції 70% її вартості в якості остаточної оплати у розмірі 122 545,50 грн.

Однак, станом на 30.12.2020 відповідач зазначених коштів на користь позивача не сплатив, чим порушив грошове зобов`язання щодо остаточної оплати поставленої продукції за договором поставки № 773627 від 09.07.2020.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 21.11.2020 направлено на адресу відповідача претензію № 1 вих. № 2020/11/142 з вимогою оплатити суму боргу у розмірі 122 545,50 грн.

18.12.2020 позивачем отримано від відповідача відповідь № 016/27/Л-1 від 07.12.2020 у якій відповідачем не зазначено жодної інформації про визнання або заперечення вимог претензії, про наявність будь - яких перешкод щодо погашення заборгованості тощо.

Натомість відповідачем направлено позивачу претензію № 016/27/Л від 21.10.2020 на суму 139 316,95 грн.

Поряд із цим відповідачем сума боргу у розмірі 122 545,50 грн. не сплачена, що стало підставою для звернення позивача до суду для захисту свого порушеного права.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивачем в ході розгляду справи надано клопотання про закриття провадження в частині стягнення основного боргу у сумі 122 545,50 грн., у зв`язку зі сплатою її відповідачем після звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на відсутність предмету спору щодо сплати основного боргу, суд закриває провадження у справі в частині стягнення 122 545,50 грн.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1 211,89 грн. та 5 506,03 грн. - інфляційних втрат.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Перевіривши нарахування 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем не вірно здійснено їх нарахування на підставі наступного.

Відповідно до умов договору остаточна оплата вартості поставленої продукції - здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів від дати поставки продукції та отримання покупцем від постачальника всіх документів, які підлягають переданню покупцю в обов`язковому порядку відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. У випадку неотримання покупцем всіх необхідних документів від постачальника за цим договором, строк оплати продукції продовжується на час прострочення надання відповідних документів (пп. 2.3.2. договору).

Пунктом 9.15 договору встановлено, що постачальник зобов`язаний під час укладення договору, але не пізніше ніж через 10 календарних днів з моменту його укладення, надати покупцю засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою постачальника наступні документи щодо постачальника (з актуальними відомостями):

- копії установчих документів (Статут, установчий договір тощо);

- копії документів, що дозволяють займатися підприємницькою діяльністю та її окремими видами, що пов`язані з виконанням умов договору (ліцензії, дозволи тощо);

- копію розширеного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних сіб-підприємців та громадських формувань;

- копію довідки органу державної податкової служби про взяття на облік в якості платника податків за формою № 4-ОПП (якщо її отримання платником податків є обов`язковим на момент взяття на податковий облік);

- копію документу, що підтверджує повноваження представника постачальника на укладення (підписання договору, як-от: довіреність, наказ по підприємству про призначення керівника, рішення про уповноваження особи на підписання договорів, протокол вищого органу управління підприємства про обрання особи на відповідну посаду тощо;

- копію свідоцтва про реєстрацію в якості платника податку на додану вартість або витягу з реєстру платника податку на додану вартість (якщо постачальник є платником цього податку);

- копію свідоцтва про реєстрацію платника єдиного податку (якщо постачальник є платником цього податку).

Вищенаведені документи надаються (надсилаються) постачальником поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення або нарочним під відмітку (штамп) канцелярії покупця.

Згідно п. 2.4. договору постачальник зобов`язаний протягом 5 календарних днів від дати укладення цього договору та/або відповідної специфікації на поставку продукції до договору надати покупцю довідку про відсутність у постачальника податкового боргу, підписану керівником постачальника, а також про те, що продукція та інше майно постачальника не перебуває у податковій заставі.

Сторони узгодили в п. 9.15 договору, що документи надаються (надсилаються) постачальником поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення або нарочним під відмітку (штамп) канцелярії покупця.

Крім того, відповідно до п. 9.16 договору всі документи, які підлягають переданню постачальником покупцю відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, в обов`язковому порядку надаються (передаються) постачальником покупцю в паперовій формі та з супровідним листом, якщо інше не буде передбачено цим договором.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином обов`язок та порядок надання всіх документів від позивача відповідачу узгоджений сторонами та встановлений умовами договору.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що фактично вищезазначені документи позивачем направлені відповідачу разом з Претензією №1 від 20.11.2020 (т.1 а.с. 73-123) 21.11.2020,та отримано відповідачем 25.11.2020 (т. 1 а.с. 122-125), то позивач повинен був сплатити за отриманий товар (з урахуванням п. 2.3.2. договору) в строк до 25.12.2020.

Отже, прострочення виконання відповідачем своїх обов`язків по сплаті за отриманий товар слід рахувати, починаючи з 26.12.2020.

Таким чином, враховуючи, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних до 30.12.2020 та здійснивши розрахунок за період з 26.12.2020 по 30.12.2020, судом встановлено, що фактично сума 3% річних за цей період становить 50,72 грн. Та підлягає до стягнення.

В частині стягнення 3% річних у сумі 1 161,17 грн. слід відмовити.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, застосований позивачем розрахунок інфляційних втрат суперечить вищевикладеним приписам Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", оскільки нарахування ним здійснено за неповні місці.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що прострочення у відповідача виникло з 26.12.2020, а відповідач нараховує інфляційні по грудень 2020, в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 5 506,03 грн. слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 50,72 грн. - 3% річних

Провадження у справі в частині стягнення з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" 122 545,50 грн. - основного боргу слід закрити.

В частині стягнення 3% річних у сумі 1 161,17 грн. та 5 506,03 грн. - інфляційних втрат слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 18 738,40 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2020 між Товаритсвом з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" (далі - позивач, клієнт) та адвокатом Гороль Андрієм Романовичем (далі - адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги № 1/20 (далі - договір).

Пунктом 1. договору встановлено, що адвокат зобов`язується здійснити представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту в межах господарських справ, а також в межах будь-яких інших справ, погоджених сторонами, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується сприяти адвокату у здійсненні ним своїх обов`язків та повноважень, виплатити адвокату гонорар та компенсувати фактичні витрати, понесені адвокатом у зв`язку із виконанням даного договору.

Згідно п. 5.1. договору клієнт зобов`язаний компенсувати адвокату фактичні витрати, понесені адвокатом в межах виконання даного договору, в тому числі судові (проведення досліджень, відрядження, проведення інших процесуальних дій, транспортні витрати, поштові витрати, витрати на друк та копіювання документів тощо).

Клієнт компенсує адвокату витрати на друк та копіювання документів у розрахунку 1 грн. 00 коп. за 1 сторінку роздрукованих/скопійованих документів. При цьому адвокат здійснює друк та копіювання документів на власний розсуд в необхідній кількості для належного виконання обов`язків за даним договором та для забезпечення ефективного представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту із врахуванням однієї копії кожного документа для себе (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору клієнт компенсує адвокату поштові витрати у відповідності до представлених фіскальних чеків про поштові відправлення або будь-яких доказів (в тому числі електронних) здійснення таких поштових відправлень та їх вартості.

Клієнт компенсує адвокату транспорті витрати, що стосуються виконанню даного договору (в тому числі прибуття в судові засідання із розгляду узгоджених даних договором справ) у відповідності до представлених чеків, квитанцій, квитків, проїзних документів чи будь-яких інших доказів (в тому числі електронних), що стверджують факт понесення таких витрат та їх обсяг (п. 5.4. договору).

Даний договір, якщо він достроково не буде припинений/розірваний за угодою сторін, або ініціативи однієї із сторін діє до 31.12.2021 або до повного його виконання (п. 7.1. договору).

Сторонами 18.11.2020 підписано додаткову угоду № 1, відповідно до п. 1 якої сторони погодили визначити розмір гонорару за надання послуг професійної правничої допомоги адвокатом Гораль Андрієм Романовичем Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРУБОПЛАСТ" в межах договору про надання правової допомоги № 1/20 від 18.11.2020 у відповідності до наступного переліку:

№Назва послуги професійної правничої допомоги Розмір гонорару
1Ознайомлення із документами, переданими Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРУБОПЛАСТ" Адвокату Гораль Андрієві Романовичу в порядку, передбаченому п. 3.2.1. Догвоору про надання правової допомоги № 1/20 від 18.11.20201 000,00 грн.
2Проведення правової консультації щодо правових перспектив та шляхів врегулювання спору між ТзОВ "ТРУБОПЛАСТ" та АТ "ДніпроАЗОТ" в межах договору поставки 773627 від 09.07.2020 року 1 000,00 грн.
3Аналіз актуальної судової практики щодо спірних правовідносин, а також у спорах за участі АТ "ДніпроАЗОТ" 1 000,00 грн.
4Підготовка та направлення до АТ "ДніпроАЗОТ" претензії за договором поставки № 773627 від 09.07.20203 000,00 грн.
5Підготовка та направлення відповіді на претензію АТ "ДніпроАЗОТ" № 016/27/Л від 21.10.2020 3 000,00 грн.
6Підготовка та подання до суду позовної заяви/зустрічної позовної заяви до АТ "ДніпроАЗОТ" про стягнення коштів за договором № 773627 від 09.07.20205 000,00 грн.
7Підготовка та направлення адвокатського запиту 500,00 грн.
8Прибуття в призначене судове засідання із розгляду господарської справи за участю ТзОВ "ТРУБОПЛАСТ" до суду за межами Львівської області (без врахування транспортних витрат) 2 000,00 грн.
9Прибуття в призначене судове засідання із розгляду господарського справи за участю ТзОВ "ТРУБОПЛАСТ" до суду на території Львівської області1 000,00 грн.
Сторонами підписано Акти приймання-передачі документів №1 від 18.11.2020, № 2 від 20.11.2020.

27.11.2020 сторонами підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №1 відповідно до п. 1 якого сторони погодили визначити розмір гонорару за надання послуг професійної правничої допомоги адвокатом Гораль Андрієм Романовичем Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРУБОПЛАСТ" в межах договору про надання правової допомоги № 1/20 від 18.11.2020 у відповідності до наступного переліку:

№Назва послуги Тривалість Вартість
1Ознайомлення із документами, наявними в Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРУБОПЛАСТ", які були передані за актом приймання-передачі документів № 1 від 18.11.2020 та актом приймання-передачі документів № 2 від 20.11.2020 03 год. 00 хв. 1 000,00 грн.
2Аналіз актуальної судової практики щодо спірних правовідносин, а також у спорах за участі АТ "ДніпроАЗОТ" 04 год. 00 хв.1 000,00 грн.
3 Проведення правової консультації 20.11.2020 щодо правових перспектив та шляхів врегулювання спору між ТОВ "ТРУБОПЛАСТ" до АТ "ДніпроАЗОТ" в межах договору поставки № 773627 від 09.07.202002 год. 00 хв.1 000,00 грн.
4Підготовка та направлення до АТ "ДніпроАЗОТ" відповіді вих. № 2020/11/41 від 20.11.2020 на претензію АТ "ДніпроАЗОТ" № 016/27/Л від 21.10.2020 01 год. 00 хв.1 000,00 грн.
5Підготовка та направлення до АТ "ДніпроАЗОТ" претензії №1 вих. № 2020/11/142 від 20.11.2020 04 год. 00 хв.3 000,00 грн.
6Підготовка та направлення до ТзОВ "СМАРТТЕНДЕР" адвокатського запиту вих. №2020/11/144 від 26.11.2020 00 год. 30 хв.500,00 грн.
7Підготовка та направлення до ТзОВ "БІ ТІ СОЛЮШИНС" адвокатського запиту вих. №2020/11/145 від 26.11.202000 год. 30 хв.500,00 грн.
Також сторонами 27.11.2020 підписано Акт компенсації фактичних витрат № 1 на загальну суму 250,20 грн.

21.12.2020 сторонами підписано Акт приймання-передачі документів №3.

30.12.2020 сторонами підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №2, відповідно до 1 якого адвокат Горань А.Р. надав, а ТОВ "ТРУБОПЛАСТ" прийняло наступні послуги професійної правничої допомоги, спрямовані на вирішення спору із до АТ "ДніпроАЗОТ" в межах договору поставки № 773627 від 09.07.2020 (в межах договору про надання правової допомоги № 1/20 від 18.11.2020):

№Назва послуги Тривалість Вартість
1Ознайомлення із документами, наявними в Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРУБОПЛАСТ", які були передані за актом приймання-передачі документів № 3 від 21.12.2020 01 год. 00 хв. 1 000,00 грн.
2Підготовка та направлення до АТ "ДніпроАЗОТ" відповіді на претензію №2 вих. № 2020/12/152 від 24.12.2020 05 год. 00 хв.3 000,00 грн.
3Підготовка та направлення до Господарського суду Дніпропетровської області (АТ "ДніпроАЗОТ") позовної заяви вих. № 2020/12/155 від 30.12.2020 05 год. 00 хв.5 000,00 грн.
4Підготовка та направлення до Господарського суду Дніпропетровскої області (АТ "ДніпроАЗОТ") клопотання про витребування доказів вих. № 2020/12/156 від 30.12.2020 01 год. 00 хв.1 000,00 грн.
01.02.2021 сторонами підписано Акт компенсації фактичних витрат №2 на загальну суму 488,20 грн.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту пункту 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 по справі № 905/1795/18, від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 по справі № 922/2685/19.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 738,40 грн. є необґрунтованою та завищеною, на підставі наступного.

Як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 27.11.2020, адвокатом на аналіз актуальної судової практики щодо спірних правовідносин, а також у спорах за участі АТ "ДніпроАЗОТ" (п. 2 акту) витрачено 4 години та вартість даної послуги складає 1 000,00 грн.

Однак дана сума є завищеною, оскільки практика у справах, пов`язаних оплатою за поставлений товар є сталою та її вивчення не потребує багато часу, у звязку з чим суд вважає, що розмір цієї послуги повинен становити 500 грн.

Крім того, відповідно до п. п.4, 5 зазначеного Акту на підготовку та направлення до АТ "ДніпроАЗОТ" відповіді на претензію вих. № 2020/11/14 від 20.11.2020 адвокатом витрачено 1 год. та вартість цієї послуги складає 1 000,00 грн., на підготовку та направлення до АТ «ДніпроАЗОТ» претензії № 1 вих. №2020/11/142 від 20.11.2020 - витрачено 1 год. та вартість цієї послуги складає 1 000,00 грн.

Суд зазначає, що в даному випадку претензійний порядок не є обов`язковим. Крім того, відповідно до п. 1. розділу 1 Договору про надання правничої допомоги № 1/20 від 18.11.2020, адвокат зобов`язується здійснити представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту в межах господарських справ, а також в межах будь-яких інших справ, погоджених сторонами, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується сприяти адвокату у здійсненні ним своїх обов`язків та повноважень, виплатити адвокату гонорар та компенсувати фактичні витрати, понесені адвокатом у зв`язку із виконанням даного договору.

Згідно п. 2 розд. 7 Договору дія даного договору поширюється на усі господарської справи, що стосуються відносин ТОВ "ТУРБОПЛСТ" із АТ "ДніпроАЗОТ" на підставі договору поставки № 773627 від 09.07.2020. Дія даного договору спрямована на стягнення з АТ "ДніпроАЗОТ" на користь ТОВ "ТУРБОПЛСТ" грошових коштів за поставлену продукцію в межах договору поставки № 773627 від 09.07.2020 та відхилення безпідставних вимог/претензій АТ "ДніпроАЗОТ" в межах договору поставки № 773627 від 09.07.2020.

Беручи до уваги умови договору про надано правничої допомоги, адвокат Гораль А.Р. зобов`язався здійснити представництво та надання інших видів правової допомоги лише в межах господарських справ, які спрямовані на стягнення з АТ "ДніпроАЗОТ" на користь ТОВ "ТУРБОПЛСТ" грошових коштів за поставлену продукцію в межах договору № 773627 від 09.07.2020. Таким чином, витрати на професійна правничу допомогу для підготовки відповіді вих. № 2020/11/141 від 20.11.2020 на претензію АТ "ДніпроАЗОТ" № 016/27Л від 21.10.2020 не відносяться до виду правової допомоги в межах господарської справи № 904/113/21.

Таким чином суд вважає, що до стягнення за Актом приймання-передачі наданих послуг №1 підлягає 3 500,00 грн.

Щодо Акту приймання-передачі наданих послуг № 2 суд зазначає наступне.

Пунктом 2 зазначеного акту вказано про підготовку та направлення відповіді на претензію, однак як зазначалось вище, претензійний порядок не є обов`язковим, крім того, відповідно до п. 1. розділу 1 Договору про надання правничої допомоги № 1/20 від 18.11.2020, адвокат зобов`язується здійснити представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту в межах господарських справ, а також в межах будь-яких інших справ, погоджених сторонами, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується сприяти адвокату у здійсненні ним своїх обов`язків та повноважень, виплатити адвокату гонорар та компенсувати фактичні витрати, понесені адвокатом у зв`язку із виконанням даного договору.

Згідно п. 2 розд. 7 Договору дія даного договору поширюється на усі господарської справи, що стосуються відносин ТОВ "ТУРБОПЛСТ" із АТ "ДніпроАЗОТ" на підставі договору поставки № 773627 від 09.07.2020. Дія даного договору спрямована на стягнення з АТ "ДніпроАЗОТ" на користь ТОВ "ТУРБОПЛСТ" грошових коштів за поставлену продукцію в межах договору поставки № 773627 від 09.07.2020 та відхилення безпідставних вимог/претензій АТ "ДніпроАЗОТ" в межах договору поставки № 773627 від 09.07.2020.

Беручи до уваги умови договору про надання правничої допомоги, адвокат Гораль А.Р. зобов`язався здійснити представництво та надання інших видів правової допомоги лише в межах господарських справ, які спрямовані на стягнення з АТ "ДніпроАЗОТ" на користь ТОВ "ТУРБОПЛСТ" грошових коштів за поставлену продукцію в межах договору № 773627 від 09.07.2020. Таким чином, витрати на професійна правничу допомогу для підготовки відповіді на вих. № 2020/11/152 від 24.12.2020 на претензію АТ "ДніпроАЗОТ" не відносяться до виду правової допомоги в межах господарської справи № 904/113/21.

Щодо підготовки на направлення до Господарського суду позовної заяви (п.3 акту №2) суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, доводи, наведені в позовній заяві, відтворюють доводи, викладені в претензії №1 від 20.11.2020, таким чином і складання позовної заяви не зайняло багато часу та не вимагало значного обсягу робіт.

Суд вважає, що затрачений адвокатом на складання позовної заяви та претензії № 1 час та зусилля, витрачені на підготовку цього процесуального документу, є неспівмірними з розміром на правничу допомогу.

Таким чином вартість підготовки та направлення позовної заяви повинна складати 3 000,00 грн.

Витрати на підготовку та направлення клопотання про витребування доказів (п. 4 акту) є також завищеними та необґрунтованими, тому суд вважає, що їх вартість повинна складати 500,00 грн.

Щодо Актів компенсації фактичних витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач за договором надання правничої допомоги зобов`язався компенсувати адвокату Горань А.Р. фактичні витрати, понесені адвокатом в межах виконання даного договору (друк та копіювання документів, поштові витрати).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Отже, друк та копіювання документів, надіслання документів поштовим відпрвіленням не є видом адвокатської діяльності, тому, не можуть бути віднесені до правничої допомоги, яка передбачена ст.ст. 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в Актах приймання-передачі наданих послуг № 1 та №2 в п.п. 4, 5, 6, 7 та п.п. 2, 3, 4, відповідно, вже включено направлення документів сторонам.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами статі 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає 7 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу у сумі 11 738,40 грн. слід покласти на позивача.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на судовий збір покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 231, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про стягнення основної заборгованості у розмірі 122 545,50грн., інфляційних втрат у розмірі 4 975,37грн., 3% річних у розмірі 1 233,14грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (51909, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. С.Х. Горобця, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" (79024, м. Львів, вул. Пластова, 11 Б, ) 3 % річних у сумі 50,72 грн., 2 161,43 грн. - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та 7 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" 122 545,50 грн. - основного боргу - закрити.

В частині стягнення з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ" 3% річних у сумі 1 161,17 грн. та 5 506,03 грн. - інфляційних втрат - відмовити.

Витрати на правничу допомогу у сумі 11 738,40 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРУБПЛАСТ".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.07.2021

Суддя Н.Г. Назаренко