ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1887/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" (61124, м. Харків, вул. Каштанова, буд.29, ідентифікаційний код 42947854)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, ідентифікаційний код 39763914)
про стягнення 95 043,21 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь", в якій просить стягнути з останнього загальну заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення №26/12 від 26.12.2019 у розмірі 95043,21грн, з яких: 91240,73 грн - сума основного боргу, 3135,05 грн - інфляційних втрат та 667,43 грн - 3% річних. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем зобов`язань по оплаті орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення №26/12 від 26.12.2019, що укладений між позивачем та відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.02.2021.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 травня 2021 року залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" без руху. Встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали. Позивачу у встановлений строк запропоновано подати до господарського суду Харківської області: відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії документів, які додані до позовної заяви.

28.05.2021 від позивача надійшла заява (вх. № 12435), в якій останній надає відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, 31.05.2021 від позивача надійшла заява (вх. № 12528), до якої останнім надано засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії документів, які додані до позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1887/21. Здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також, вказаною ухвалою роз`яснено відповідачу, що згідно статті 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ухвали суду: про залишення позовної заяви без руху від 20.05.2021; про відкриття провадження у справі від 01.06.2021 були надіслані відповідачу на адресу: 61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, яка зазначена позивачем у позовній заяві та відомості про місцезнаходження відповідача за цією ж адресою містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте повернуті до суду 01.06.2021 та 23.06.2021 відповідно з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Також, суд констатує, що процесуальні документи у цій справі (ухвали суду: про залишення позовної заяви без руху від 20.05.2021 та про відкриття провадження у справі від 01.06.2021) надсилалися всім учасникам судового процесу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

26 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" (орендодавець за договором, далі по тексту - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (орендар за договором, далі по тексту - відповідач) було укладено договір № 26/12 оренди нежитлового приміщення (далі по тексту - договір).

Згідно з п.1.1. договору, позивач протягом двох днів з моменту вступу в дію договору передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 1479,5 кв.м., в т.ч. - 1420,0 кв.м - під склад; 59,5 кв.м - під офіс.

Приміщення розташоване за адресою: 61124, м. Харків, вул. Каштанова, 29 (п. 1.2. договору).

Відповідно п.2.2. договору сторони погодили, що за користування орендованим приміщенням відповідач сплачує щомісячно позивачу орендну плату в розмірі: за площу складу - 1420,00 кв.м за ціною 39,00 кв.м за один квадратний метр, разом з ПДВ; за офісне приміщення площею 59,5 кв.м - по 51,00 грн за один квадратний метр.

Орендна плата перераховується відповідачем на розрахунковий рахунок позивача в порядку 100% передоплати щомісяця до 28 числа поточного місяця за наступний місяць (п.2.3. договору).

Терміном договору є з 01.01.2020 по 29.02.2020 включно (п.6.1. договору).

Відповідно до п. 1.6 договору, прийом - передача орендованого приміщення здійснюється на підставі акту приймання - передачі.

Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна, підписаного сторонами 26.12.2019.

Також, між сторонами укладені додаткові угоди: № 1 від 28.02.2020; № 2 від 30.06.2020; № 3 від 30.09.2020.

Додатковою угодою №1 від 28.02.2020 сторони пункт 6.1. виключили повністю з договору та виклали у новій редакції: "Договір діє з 01.01.2020 по 30.06.2020 включно".

Додатковою угодою № 2 від 30.06.2020 сторони внесли зміни в п.1.1. та 2.2. договору: цифри "1420 кв.м" замінили на "1720 кв.м". Також, сторони пункт 6.1. виключили повністю з договору та виклали у новій редакції: "Договір діє з 01.01.2020 по 30.09.2020 включно".

Також, у зв`язку із збільшенням площі орендованого приміщення після укладання між сторонами додаткової угоди № 2 від 30.06.2020, між сторонами підписаний акт прийому - передачі від 30.06.2020.

Додатковою угодою № 3 від 30.09.2020 сторони пункт 6.1. виключили повністю з договору та виклали у новій редакції: "Договір діє з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно".

Позивач зазначає, що відповідач вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, в зв`язку з чим виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 91240,73 грн.

Позивач звернувся до відповідача у листом нагадуванням: № 2 від 21.02.2020, в якому нагадав відповідачу про необхідність сплати суму боргу у розмірі 58 414,50 грн. Докази направлення зазначеного листа позивачем надані до матеріалів справи.

Проте відповідач вказану у листі - нагадуванні № 2 від 21.02.2020 суму боргу не оплатив, у зв`язку із чим, позивач звернувся до відповідача із листом № 7 від 01.06.2020, в якому просив сплатити заборгованість у розмірі 180 297,41 грн до закінчення строку договору та просив в строк до 30.06.2020 підготувати приміщення для повернення орендодавцю. Докази направлення зазначеного листа позивачем надані до матеріалів справи.

Відповідач повернув орендоване приміщення згідно акту приймання - передачі до договору оренди № 26/12 від 26.12.2019, який підписаний сторонами 31.12.2020. Також у вказаному акті прийому - передачі позивач зазначив, а відповідач підтвердив, що заборгованість в сумі 122 240,73 грн відповідач, як орендар зобов`язується погасити стовідсотково в термін до 31 січня 2021 року.

Проте, заборгованість у розмірі 122 240,73 грн, яку сторони визначили у акті приймання - передачі до договору оренди № 26/12 від 26.12.2019 від 31.12.2020 повністю погашена відповідачем не була, у зв`язку із чим позивачем було направлено відповідачу досудове попередження № 1 від 01.02.2021 на суму 91 240,73, в якому вимагав негайно перерахувати на Р/рахунок позивача суму боргу у розмірі 91 240,73 грн. Докази направлення зазначеного листа позивачем надані до матеріалів справи.

Проте, відповідач на вказане досудове попередження не відреагував та суму боргу не сплатив, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 91 240,73 грн. Також, у зв`язку із простроченням відповідачем орендної плати позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 3 135,05 грн та 3% річних у розмірі 667,43 грн.

Відповідач правом на висловлення своєї правової позиції у справі не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання за договором оренди виконані, про що свідчать акти прийому-передачі від 26.12.2019 та від 30.06.2020, що надані до матеріалів справи, та які містять підписи обох сторін та скріплені печатками товариств.

В той час, як відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості в сумі 91240,73 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору № 26/12 від 26.12.2019 в частині сплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за вказаним договором щодо оплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням загальною площею 1720 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29 у розмірі 91240,73 грн, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача: інфляційні втрати в розмірі 3135,05 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 667,43 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".).

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що розрахунок позивача є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 3135,05 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 667,43 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270,00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 759, 762 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, ідентифікаційний код 39763914) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" (61124, м. Харків, вул. Каштанова, буд.29, ідентифікаційний код 42947854) суму боргу у розмірі 95043,21 грн, в тому числі: 91240,73 грн - сума основного боргу, 3135,05 грн - інфляційних втрат та 667,43 грн - 3% річних.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. покласти на відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, ідентифікаційний код 39763914).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, ідентифікаційний код 39763914) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" (61124, м. Харків, вул. Каштанова, буд.29, ідентифікаційний код 42947854) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент-Ф" (61124, м. Харків, вул. Каштанова, буд.29, ідентифікаційний код 42947854).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Витязь" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 Ж, ідентифікаційний код 39763914).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "19" липня 2021 р.

Суддя І.О. Чистякова