ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 Справа № 914/773/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд»

про звернення стягнення на предмет застави

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулось із позовною заявою до Господарського суду Львівської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» про звернення стягнення на предмет застави.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

В судовому засіданні 24.06.2021р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 01.07.2021р.

Позивач явку представника в судове засідання 01.07.2021р. не забезпечив, на електронну адресу суду надіслав клопотання (вх.№14687/21 від 24.06.2021р.) про розгляд справи без його участі, в якому зазначено також про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання 01.07.2021р. не забезпечив, відзив на позовну заяву не подав.

Як вбачається із відстеження рекомендованого відправлення на адресу відповідача ухвали Господарського суду Львівської області від 05.04.2021р. про відкриття провадження у справі (№166), що міститься на офіційному сайті Акціонерного товариства «Укрпошта», дане відправлення 09.04.2021р. перенаправлено до іншого відділення за заявою відправника, 12.04.2021р. перебувало у точці видачі/доставки, а вручено відповідачу за довіреністю 19.05.2021р.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 викладено правову позицію, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Ухвала Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі була надіслана всім учасникам справи завчасно, з врахуванням положень норм статей 120 та 176 Господарського процесуального кодексу України, на їх юридичні адреси, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 08.04.2021р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду, якими суд повідомляв сторін в порядку статей 120,121 Господарського процесуального кодексу України про дату, час та місце проведення судового засідання, не врученні відповідачу під час доставки.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №914/773/21. Відповідно до цього суд дійшов висновку, що відповідач мав можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (частина 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

26.10.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (клієнт) укладено договір кредиту №02-1/3к-49, відповідно до пункту 1.1. якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 9000000,00 грн. зі сплатою 22% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості 26.10.2012р, надалі за текстом «кредит», на умовах, визначених цим договором та додатковими правочинами.

У статуті банку зазначено, що згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Банку від 28.04.2018 (Протокол №01-18/01) Банк змінив своє найменування з Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» на Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк».

Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» є правонаступником за всіма правами та зобов`язаннями Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк».

Згідно із пунктом 1.3. договору, у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісійної винагороди, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, кредитор укладає з позичальником та/або майновим поручителем договір застави.

Відповідно до пункту 2.5. договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в межах строку, що визначений п.1.1. цього договору, за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365-366). При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту на рахунок кредитора № НОМЕР_1 , не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Відповідно до пункту 3.3.5. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредитору у повному обсязі суму кредиту зі сплатою відсотків за використання кредиту та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором.

Згідно із пунктом 4.2. договору, у випадку прострочення позичальником строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно повернутої суми кредиту та відсотків за користування за кожен день прострочення, що діє у період за який сплачується пеня.

Між сторонами було укладено додаткові угоди, якими внесено зміни до кредитного договору №02-1/3к-49 від 26.10.2010р., а саме:

- додаткову угоду №1 від 29.10.2010р., якою збільшено суму кредиту до 9300000,00грн.;

- додаткову угоду №2 від 01.12.2010р., якою змінено рахунок для сплати відсотків;

- додаткову угоду №3 від 29.12.2010р., якою зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 21% річних;

- додаткову угоду №4 від 02.03.2011р., якою збільшено суму кредиту до 14300000,00 грн.;

- додаткову угоду №5 від 26.08.2011р. збільшено суму кредиту до 20300000,00 грн.;

- додаткову угоду №6 від 20.09.2012р., якою збільшено суму кредиту до 27300000,00 грн.;

- додаткову угоду №7 від 26.10.2012р., якою змінено строк кредитування на 26 жовтня 2014 року;

- додаткову угоду №8 від 31.10.2013р., якою зменшено суму кредиту до 26300000,00 грн.;

- додаткову угоду №9 від 24.10.2014р., якою зменшено суму кредиту до 19600000,00 грн., збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 22% річних та змінено строк кредитування на 24 жовтня 2016 року;

- додаткову угоду №10 від 10.02.2015р. якою зменшено суму кредиту до 17800000,00 грн., збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 25% річних;

- додаткову угоду №11 від 18.03.2016р., якою зменшено суму кредиту до 15800000,00 грн.

- додаткову угоду №12 від 24.10.2016р., якою змінено строк кредитування на 24 жовтня 2018 року;

- додаткову угоду №13 від 02.11.2016 р., якою зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 24% річних;

- додаткову угоду №14 від 30.06.2017 р., якою збільшено суму кредиту до 22800000,00 грн.;

- додаткову угоду №15 від 03.07.2017 р., якою збільшено суму кредиту до 28300000,00 грн.;

- додаткову угоду №16 від 04.07.2017 р., якою збільшено суму кредиту до 38660000,00 грн.;

- додаткову угоду №17 від 11.07.2017 р., якою збільшено суму кредиту до 41660000,00 грн. та зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами до 22% річних.

- додаткову угоду №18 від 28.07.2017р.,якою збільшено суму кредиту до 47660000,00 грн.;

- додаткову угоду №19 від 29.09.2017р., якою зменшено суму кредиту до 26000000,00 грн.;

- додаткову угоду №20 від 31.10.2017р.,якою зменшено суму кредиту до 24150000,00 грн.;

- додаткову угоду №21 від 30.11.2017р.,якою зменшено суму кредиту до 23 600 000,00 грн.;

- додаткову угоду №22 від 21.02.2018р., якою збільшено суму кредиту до 34600000,00 грн.;

- додаткову угоду №23 від 21.08.2018р., якою збільшено суму кредиту до 41600000,00 грн.

- додаткову угоду №24 від 24.10.2018р., якою зменшено суму кредиту до 40000000,00 грн.

Судом також встановлено, що 30.11.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (заставодавець) укладено договір застави майна, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колдубай Н.П., за реєстром №2510, відповідно до пункту 1.1. якого цей договір забезпечує виконання зобов`язань, що випливають з договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010р. (а також усіх додаткових правочинів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строк дії договору кредиту), надалі «договір кредиту», укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний повернути заставодержателю кредит у сумі 27300000,00 грн., відповідно до умов договору кредиту, з кінцевим терміном погашення до 26 жовтня 2014 року, сплачувати нараховані відсотки за його користування у розмірі 21% річних, і можливі неустойки в розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати з погашення забезпеченої заставою вимоги.

В подальшому між сторонами укладено договори про внесення змін та доповнень до договору застави майна від 30.11.2012р., відповідно до яких внесено зміни до пункту 1.1. договору, зокрема:

- договір від 30.12.2014р., відповідно до якого пункт 1.1. договору викладено в наступній редакції: «Цей Договір забезпечує виконання зобов`язань, що випливають з додаткової угоди №9 до договору кредиту №02-1/Зк-49 від "26" жовтня 2010 року укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого кредитор відкриває позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 19600000,00 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот тисяч) гривень, з кінцевим терміном погашення до "24м жовтня 2016 року (двадцять четвертого жовтня дві тисячі шістнадцятого року), сплачувати нараховані відсотки за його користування у розмірі 22 % (двадцять два) відсотків річних, пов`язані із виконанням умов цього договору у відповідності до чинного законодавства»;

- договір від 28.10.2016р., відповідно до якого пункт 1.1. договору викладено в наступній редакції: «Цей Договір забезпечує виконання зобов`язань, що випливають з Договору кредиту №02-1/3к-49 від « 26» жовтня 2010 року, додаткової угоди №12 до договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 року (а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору), надалі «Договір кредиту», укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний повернути заставодержателю суму кредиту у розмірі 15800000,00 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот тисяч) гривень, відповідно до умов договору кредиту, з кінцевим терміном погашення до « 24» жовтня 2018 року (двадцять четвертого жовтня дві тисячі вісімнадцятого року), сплачувати нараховані відсотки за його користування у розмірі 25 % (двадцять п`ять) відсотків річних, і можливі неустойки у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати, пов`язані із виконанням умов цього договору у відповідності до чинного законодавства»;

- договір від 09.11.2016р., відповідно до якого пункт 1.1. договору викладено в наступній редакції: «Цей договір забезпечує виконання зобов`язань, що випливають з договору кредиту №02-1/3к-49 від « 26» жовтня 2010 року, додаткової угоди №13 до договору кредиту 02-1/Зк-49 від 02.11.2016 року (а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору), надалі «Договір кредиту», укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний повернути заставодержателю суму кредиту у розмірі 15800000,00 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот тисяч) гривень, відповідно до умов договору кредиту, з кінцевим терміном погашення « 24» жовтня 2018 року (двадцять четвертого жовтня дві тисячі вісімнадцятого року) сплачувати нараховані відсотки за його користування у розмірі 24 % (двадцять чотири) відсотків річних, і можливі неустойки у розмірі т(: у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати пов`язані із виконанням умов цього договору у відповідності до чинного законодавства»;

- договір від 26.07.2017р, відповідно до якого пункт 1.1. договору викладено в наступній редакції: «Цей договір забезпечує виконання зобов`язань, що випливають з договору кредиту №№02-1/3к-49 від « 26» жовтня 2010 року, додаткові угоди №17 від 11.07.2017 року до договору кредиту 02-1/Зк-49 від 26.10.2016 року, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору), надалі «Договір кредиту», укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний повернути заставодержателю суму кредиту у розмірі 41660000,00 (сорок один мільйон шістсот шістдесят тисяч) гривень, відповідно до умов договору кредиту, з кінцевим терміном погашення до « 24» жовтня 2018 року (двадцять четвертого жовтня дві тисячі вісімнадцятого року), сплачувати нараховані відсотки за його користування у розмірі 22 % (двадцять два) відсотки річних, і можливі неустойки у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати, пов`язані із виконанням умов цього договору у відповідності до чинного законодавства».

Предметом застави за цим договором, відповідно до пункту 1.2 його умов та умов договорів про внесення змін та доповнень до договору застави майна від 05.12.2012р. та 30.11.2016р. є наступне майно заставодавця:

- транспортний засіб, марки HONDA, модель CR-V, тип легковий універсал-В, державний помер НОМЕР_2 , 2009 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державній номер НОМЕР_8 , 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_10 , 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_11 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_12 , 2005 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_13 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT46, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_14 , 2005 року випуску, колір жовтий, номер кузова НОМЕР_15 ;

- автонавантажувач STILL, марки RX 20-20, 2007 року випуску;

- автонавантажувач TSM, марки FB 15-7 VFM 300, 2008 року випуску.

12.06.2018р.між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (заставодавець) укладено договір застави майна, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колдубай Н.П., за реєстром №658, відповідно до пункту 1.1. якого цей договір забезпечує виконання зобов`язань, що вигортають з Договору кредиту №02-1/3к-49 від « 26» жовтня 2010 року (а також усіх додаткових правочинів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору кредиту), надалі «договір кредиту», укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов`язаний повернути заставодержателю кредит у сумі 41660000 (сорок один мільйон шістсот шістдесят тисяч ) гривень, відповідно до умов договору кредиту, з кінцевим терміном погашення до « 24» жовтня 2018 року (двадцять четвертого жовтня дві тисячі в вісімнадцятого року), сплачувати нараховані відсотки за його користування у розмірі 22 % (двадцять два) відсотків річних; і можливі неустойки у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту і цим договором, а також інші витрати з погашення забезпеченої заставою вимоги.

Відповідно до пунктів 2.4.3.-2.4.6. договорів застави, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у спосіб та випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України; в тому разі, якщо аукціон (публічні торги) по реалізації заставленого майна оголошено таким, що не відбувся, залишити предмет застави за собою без згоди заставодавця за оціночною вартістю; за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, відповідно до чинного законодавства України погасити наявну заборгованість заставодавця за договором кредиту, а також витрати на погашення вимог, забезпечених заставою; у разі виникнення права звернення стягнення на предмет застави реалізувати його відповідно до цього договору та приписів чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 4.1. договорів застави заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави, зокрема у випадку якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за договором кредиту вони не будуть виконанні заставодавцем повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до договору кредиту строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум відсотків; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум штрафних санкцій; причому моментом настання заставного випадку вважається наступний день за останнім днем строку, в межах якого заставодавець повинен був виконати зазначені зобов`язання.

Позивач стверджує, що взяті на себе зобов`язання за договором кредиту ним виконано в повному обсязі, що підтверджується виписками з рахунку відповідача.

Відповідач взяті на себе договірні зобов`язання щодо повернення суми кредиту не виконав, внаслідок чого у нього станом на 15.03.2021р. обліковується заборгованість за договором кредиту №02-1/3к від 26.10.2010р. в розмірі 27489904,77 з яких: 23625077,16 грн. заборгованість за кредитом, 1731111,12 грн. пеня, 429956,49 грн 3% річних та 1703760,00 грн. інфляційні втрати.

У зв`язку з неповерненням Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» кредитних коштів у визначений договором строк позивач вважає, що він набув право звернення стягнення на предмет застави за договорами застави.

У зв`язку з наведеним, Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулось до Господарського суду Львівської області та просить:

1) Звернути стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) на майно, описане в договорі застави майна від 30.11.2012р. та додаткових угод до нього заставодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд», а саме:

- транспортний засіб, марки HONDA, модель CR-V, тип легковий універсал-В, державний помер НОМЕР_2 , 2009 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державній номер НОМЕР_8 , 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_10 , 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_11 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_12 , 2005 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_13 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT46, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_14 , 2005 року випуску, колір жовтий, номер кузова НОМЕР_15 ;

- автонавантажувач STILL, марки RX 20-20, 2007 року випуску

- автонавантажувач TSM, марки FB 15-7 VFM 300, 2008 року випуску

на користь АТ «Комінвестбанк», в рахунок часткового погашення заборгованості по договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 року у сумі 27489904,77 грн.;

2) Звернути стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) на майно описане в договорі застави майна від 12 червня 2018 року заставодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд»:

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CADDY, тип пасажирський-В, державний номер НОМЕР_16 , 2014 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_17

на користь АТ «Комінвестбанк», в рахунок часткового погашення заборгованості по договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 року у сумі 27489904,77 грн.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 26.10.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» (кредитор), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (клієнт) укладено договір кредиту №02-1/3к-49 та та додаткові угоди до зазначеного договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Факт видачі банком кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» з 26.10.2010р. по 15.03.2021р.

Як вбачається з розрахунку боргу, долученого позивачем до позовної заяви, станом на 15.03.2021р. заборгованість відповідача за кредитом складає 23625077,16 грн. Докази сплати відповідачем зазначеної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідач свої договірні зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку про обгрунтованість та правомірність позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 23625077,16 грн.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 4.2. договору у випадку прострочення позичальником строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно повернутої суми кредиту та відсотків за користування за кожен день прострочення, що діє у період за який сплачується пеня.

Перевіривши поданий розрахунок пені, суд дійшов висновку про те, що нарахована позивачем пеня у розмірі 1731111,12 грн. є обгрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про те, що нараховані позивачем 3 % річних у розмірі 429956,49 грн та інфляційні втрати у розмірі 1703760,00 грн. є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У пункті 1.3. договору кредиту №02-1/3к від 26.10.2010р. сторони погодили, що у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісійної винагороди, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, кредитор укладає з позичальником та/або майновим поручителем договір застави.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договори застави від 30.11.2012р. (із договорами про внесення змін та доповнень до данного договору) та 12.06.2018р., предметом яких є:

- транспортний засіб, марки HONDA, модель CR-V, тип легковий універсал-В, державний помер НОМЕР_2 , 2009 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державній номер НОМЕР_8 , 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_10 , 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_11 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_12 , 2005 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_13 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT46, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_14 , 2005 року випуску, колір жовтий, номер кузова НОМЕР_15 ;

- автонавантажувач STILL, марки RX 20-20, 2007 року випуску

- автонавантажувач TSM, марки FB 15-7 VFM 300, 2008 року випуску

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CADDY, тип пасажирський-В, державний номер НОМЕР_16 , 2014 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_17 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 1 статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 1 статті 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 3 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Статтею 589 Цивільного кодексу України визначено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пунктів 2.4.3. договорів застави, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у спосіб та випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 4.1. договорів застави заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави, зокрема у випадку якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за договором кредиту вони не будуть виконанні заставодавцем повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до договору кредиту строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум відсотків; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум штрафних санкцій; причому моментом настання заставного випадку вважається наступний день за останнім днем строку, в межах якого заставодавець повинен був виконати зазначені зобов`язання.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно частини 1 статті 591 Цивільного кодексу України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» зобов`язань за кредитним договором щодо повернення грошових коштів в загальному розмірі 27489904,77 грн., в силу статті 589 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України «Про заставу» та умов договорів застави у позивача виникло право задовольнити свої вимоги з часткового погашення заборгованості по договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 року у сумі 27489904,77 грн. за рахунок переданого в заставу майна шляхом звернення стягнення на предмет застави за договорами застави.

Таким чином, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 34371,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.03.2021р.

Згідно частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 34371,07 грн., оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Звернути стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) на майно, описане в договорі застави майна від 30.11.2012р. та додаткових угод до нього заставодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд», а саме:

- транспортний засіб, марки HONDA, модель CR-V, тип легковий універсал-В, державний помер НОМЕР_2 , 2009 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державний номер НОМЕР_6 , 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CRAFTER, тип фургон-С, державній номер НОМЕР_8 , 2006 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_9 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_10 , 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_11 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT35, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_12 , 2005 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_13 ;

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель LT46, тип фургон малотонажний-В, державний номер НОМЕР_14 , 2005 року випуску, колір жовтий, номер кузова НОМЕР_15 ;

- автонавантажувач STILL, марки RX 20-20, 2007 року випуску

- автонавантажувач TSM, марки FB 15-7 VFM 300, 2008 року випуску

на користь АТ «Комінвестбанк», в рахунок часткового погашення заборгованості по договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 року у сумі 27489904,77 грн.

Стягувач: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок, 10, ідентифікаційний код 19355562).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 19, ідентифікаційний код 22336350).

3. Звернути стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) на майно описане в договорі застави майна від 12 червня 2018 року заставодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд»:

- транспортний засіб, марки VOLKSVAGEN, модель CADDY, тип пасажирський-В, державний номер НОМЕР_16 , 2014 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_17

на користь АТ «Комінвестбанк», в рахунок часткового погашення заборгованості по договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 року у сумі 27489904,77 грн.

Стягувач: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 19, ідентифікаційний код 22336350).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 19, ідентифікаційний код 22336350) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) витрати по сплаті судового збору в розмірі 34371,07 грн.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділуГосподарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.07.2021р.

Суддя М.М. Петрашко