УХВАЛА

м. Київ

19.07.2021Справа № 910/11327/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чикракенергопром" про забезпечення позову

За матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Чикракенергопром"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чикракенергопром" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з порушенням вимог чинного законодавства відмовив у реєстрації та прийнятті заяв позивача про приєднання електроустановок ВЕС ТОВ "Чикракенергопром" потужністю 200 МВт, призначених для виробництва електричної енергії, до системи передачі ОЕС України та отримання технічних умов на приєднання, визначивши їх не поданими, оскільки приписами Кодексу системи передачі вимоги про надання документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою під усім об`єктом будівництва не встановлено.

Окрім того, позивачем одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить:

- заборонити ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" вчиняти дії, що направлені на реалізацію укладених договорів про приєднання до запланованої до спорудження ПС 330 кВ "Аквілон", у тому числі, дії спрямовані на розроблення будь-якої проектної (перед проектної) документації, проведення будь-яких будівельних робіт;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак" вчиняти дії, що направлені на реалізацію укладених договорів про приєднання до запланованої до спорудження ПС 330 кВ "Аквілон", у тому числі, дії спрямовані на розроблення будь-якої проектної (перед проектної) документації, проведення будь-яких будівельних робіт.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що реалізація позовних вимог, у разі задоволення позову, буде значно ускладненою або не можливою без вжиття визначених заходів забезпечення позову, що позбавить позивача права на ефективний захист його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чикракенергопром" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3, 4 ст. 137 ГПК України).

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Таким чином, особа, яка звертається з заявою про забезпечення позову, зобов`язана зазначити конкретні заходи, які вона просить застосувати з обґрунтуванням доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу, виходячи з мети вжиття заходів забезпечення позову та наявності зв`язку між предметом спору та конкретним заходом.

Зокрема, вимогами частини 1 та 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України врегульовано, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №9901/77/20 та від 25.03.2020 у справі №9901/77/20.

Наслідком недотримання зазначених вимог, під час подання заяви про забезпечення позову, згідно ч. 7 ст. 140 ГПК України є її повернення заявнику, про що суд постановляє ухвалу.

У заяві про забезпечення позову заявник просить застосувати два заходи забезпечення позову, визначених статтею 137 ГПК України, а саме, шляхом заборони вчиняти дії направлені на реалізацію укладених договорів про приєднання до запланованої до спорудження ПС 330 кВ «Аквілон» як відповідачу, так і Товариству з обмеженою відповідальністю "Віндкрафт Каланчак".

Однак, як встановлено судом, заявником під час подання заяви про забезпечення позову, не дотримано вимог ч. 1, ч. 4 ст. 139 ГПК України, оскільки заява не містить обґрунтування доцільності вжиття кожного із заявлених заходів забезпечення позову та необхідності їх вжиття в сукупності.

До того ж сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в Господарському процесуальному кодексі України, обов`язок заявника у заяві наводити обґрунтування доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу забезпечення позову відповідними обставинами. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом повертати заяву заявнику.

За таких обставин, оскільки подана заява не відповідає пункту 4 частини 1 та частини 4 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Чикракенергопром» підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чикракенергопром» про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 19.07.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.В. Васильченко