ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Справа № 915/1566/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

за участі секретаря Кнауб А.А.

та представника позивача Опанюка Д.Г.;

від відповідача представник не з?явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу № 915/1566/20

за позовом державного підприємства Адміністрація морських портів України,

просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135;

в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту),

вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020;

до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон,

Каботажний спуск, 1, м. Миколаїв, 54002;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 34265 грн. 62 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) (далі Адміністрація) пред?явлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон (далі ТОВ СП Нібулон) грошових коштів у загальній сумі 34265 грн. 62 коп., із яких: 27906 грн. 89 коп. основний борг; 4129 грн. 09 коп. інфляційні втрати; 2229 грн. 64 коп. 3 % річних, з посиланням на несплату ТОВ СП Нібулон наданих позивачем послуг із забезпечення проведення криголамних робіт протягом періоду оголошеної льодової кампанії, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на яку Адміністрацією здійснені нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Адміністрація також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Процесуальні дії у справі.

За наведеними вище вимогами ухвалою від 28.12.2020 відкрито провадження в даній справі, вирішено розглянути її за правилами загального позовного провадження у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу COVID-19 та введенням Урядом України протиепідемічних заходів, та призначено підготовче засідання на 02.02.2021.

Ухвалою від 02.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження у справі; підготовче засідання відкладено на 25.03.2021, проте в указану дату засідання не відбулося у зв?язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, про що сторонам направлені відповідні повідомлення.

Ухвалою від 29.03.2021 призначено підготовче засідання в даній справі на 20.04.2021.

Ухвалою від 20.04.2021, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.05.2021.

У судовому засіданні 19.05.2021 оголошено перерву до 15.06.2021.

Ухвалою від 15.06.2021, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання в даній справі на 07.07.2021.

Правові позиції сторін.

1. Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості з оплати наданих позивачем послуг із забезпечення проведення криголамних робіт в межах акваторії морського порту Миколаїв протягом періоду оголошеної льодової кампанії. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов?язань по своєчасній оплаті виставлених рахунків за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість, та, як наслідок, на суми прострочень позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на положення ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства (КТМ) України, постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року № 405, наказ Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 року за № 72/24849, а також ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України.

2. ТОВ СП Нібулон у відзиві від 18.01.2021 позов не визнало, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Так, відповідач стверджує, що позивач не вчиняв криголамних робіт в період даної льодової кампанії, що встановлено Антимонопольним комітетом України, тому відсутній факт вчинення дій, які могли б мати корисний ефект спожитий відповідачем. У зв?язку з цим ТОВ СП Нібулон, посилаючись на норми ст. 901 ЦК України, указує на відсутність факту реальності господарської операції щодо надання відповідної послуги з боку позивача.

Відповідач зазначає, що факт встановлення за послугу державної регульованої ціни, а не договірної ціни не змінює їх правову природу та не є достатньою правовою підставою для стягнення коштів за відсутності факту реальності надання послуги.

ТОВ СП Нібулон також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів замовлення позивачем послуг з колки криги (криголамних робіт) у спірний період, укладання відповідних договорів та проведення на їх підставі оплати відповідних робіт або самостійної колки криги портом. При цьому відповідачем послуги із забезпечення проведення криголамних робіт в ділянках водного простору Зовнішнього рейду не замовлялись, відповідні заявки на замовлення таких послуг не складались і позивачу не направлялись, відповідач такими послугами не користувався,? про що свідчить відсутність приймально-здавальних актів та підтверджуючих документів щодо здійснення (проведення) криголамних робіт.

На думку відповідача, зважаючи на відсутність належним чином оформлених первинних документів, а також на недоведеність позивачем змін свого майнового стану (наприклад, факту понесення витрат у зв?язку з надання спірної послуги), можна зробити висновок про те, що факт здійснення господарської операції (факт надання послуг) не мав місця, що свідчить і про безпідставність стягнення плати за відповідні послуги.

Відповідач також зазначає, що саме лише забезпечення безпечного входу/виходу судна в акваторію порту входить до кола послуг, які оплачуються в складі корабельного збору, і які ТОВ СП Нібулон як судновласник сплачує за захід своїх плавзасобів у порт (акваторію порту).

3. Позивач у відповіді на відзив від 25.01.2021 наполягає на задоволенні позову з викладених у ньому підстав, зазначивши, що вважає твердження відповідача, викладені у відзиві, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому Адміністрація зазначає, що зобов?язання щодо сплати вартості послуг з забезпечення проведення криголамних робіт виникли у ТОВ СП Нібулон на підставі настання певних подій, встановлених актами цивільного законодавства та не потребують наявності будь-яких інших документів, ніж ті, які додані до позову та підтверджують факт входу, виходу суден ТОВ СП Нібулон з акваторії морського порту Миколаїв на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту та виконання ними вантажних операцій. При цьому відповідач безпідставно ототожнює послугу із забезпечення проведення криголамних робіт (забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту) з іншою послугою - криголамним проведенням суден, яке здійснюється криголамом ? за межами акваторії морського порту.

На думку позивача, корисний ефект зазначеної вище послуги полягає у забезпеченні безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії; при цьому законодавством не передбачено застосування тарифів виключно лише при утворенні льодового покриття на акваторії порту. Тарифи не містять виключень їх застосування у разі відсутності льоду на частині акваторії, зокрема зовнішньому рейді порту.

Безпосереднє проведення криголамних робіт (криголамне проведення суден до/від причалів, швартування, перешвартування в льодових умовах, рух суден в межах акваторії порту в льодових умовах тощо) не є обов?язком Адміністрації та виконується згідно договорів між судновласниками та власниками криголамів та/або буксирів) - під наглядом та контролем Адміністрації згідно вимог встановлених законодавством, а також у випадках, передбачених законодавством - згідно правил, встановлених Адміністрації. У спірний період позивачем проведено ряд заходів, які становлять корисний ефект послуги для відповідача та які позивач виконує незалежно від утворення льоду на окремих частинах акваторії порту.

Позивач також звертає увагу на те, що послуги із забезпечення проведення криголамних робіт корабельним збором не оплачуються (п. 2.1 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, який затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 931/23463).

Крім того, позивач указав на те, що рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення № 19-ріш від 24.10.2018, на яке посилається відповідач, встановлено бездіяльність ДП АМПУ в особі Миколаївської філії, яка полягає у незабезпеченні у період оголошених льодових кампаній 2014-2017 років проведення криголамних робіт безпосередньо в акваторії Дніпро-Бузького морського порту ТОВ МГЗ, а не в акваторії Миколаївського морського порту у спірний період.

4. Відповідач у запереченнях від 25.02.2021 наполягає на доводах, викладених у відзиві.

Так, ТОВ СП Нібулон вважає, що позивач безпідставно стверджує про зобов?язання судновласника сплатити тариф лише через факт перебування судна в акваторії порту без факту виконання ним послуг з забезпечення проведення криголамних робіт.

Відповідач, посилаючись на приписи п. 4 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 21 Закону України Про морські порти України, постанову КМУ № 405 від 03.06.2013 зазначає, що забезпечення проведення криголамних робіт відноситься до спеціалізованих послуг, які в свою чергу є господарською (комерційною) діяльністю.

Посилаючись на приписи ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 21 Закону України Про морські порти України, ст. 1, ч. 3 ст. 4, ч. 1, 3 ст. 189, ст. 191 ГК України, постанову КМУ № 1548 від 25.12.1996 та наказ Міністерства інфраструктури України №1059 від 26.12.2013 відповідач зазначає, що послуга із забезпечення проведення криголамних робіт є господарською послугою, яка надається за державними регульованими цінами (тарифами).

На думку відповідача, твердження Адміністрації про те, що цивільні зобов?язання між сторонами цього спору виникли не з умов договору, а з підстав, передбачених нормами законодавства, ? не відповідають змісту ст. 11 ЦК України.

На думку ТОВ СП Нібулон, зобов?язання щодо оплати послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у нього не виникли у зв?язку з фактичним нездійсненням Адміністрацєю ні у спірний період (у березні 2018 року), ні взагалі у період 2014-2020 р.р., криголамних робіт на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв.

Інших документів по суті справи від сторін не надійшло.

Відповідачем також 14.06.2021 подано клопотання про врахування при розгляді даної справи позиції та висновків суду апеляційної інстанції, викладених у постанові від 11.06.2021 у справі № 915/208/20 щодо обставин в період льодової кампанії в морському порту Миколаїв в 2017 році (01.062017-04.03.2017), оскільки вони є тотожними з даною справою.

Позивач у запереченнях від 06.07.2021 № 2273/18-01-02/Вих зазначив, що вважає указане клопотання не підлягаючим задоволенню, оскільки висновки, викладені в указаній постанові, неодноразово спростовувалися в інших судових справах, зокрема, постановами суду касаційної інстанції у справах №№ 908/1488/19, 908/1489/19, 915/1899/18.

Вислухавши пояснення представника позивача, який наполягав на задоволенні позову з викладених у ньому підстав, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Адміністрацією отримано заявку ТОВ СП Нібулон від 21.02.2018 № 109-02 про узгодження прийому судна POCHARD S у Миколаївський морський порт під обробку та інші операції на зовнішньому рейді.

Судно POCHARD S прийшло в морський порт Миколаїв 24.02.2018 на зовнішній рейд порту без вантажу, що підтверджується доданими документами: заявкою ТОВ Дельта Шиппінг Едженсі від 21.02.2018 на лоцманське проведення; інформацією ТОВ Дельта Шиппінг Едженсі від 21.02.2018 для нарахування портових зборів; загальною декларацією (General Declaration) судна POCHARD S про прихід 24.02.2018; довідкою від 24.02.2018 № 324.

Для виконання вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту 16391,595 т ячменю та 13674,500 т кукурудзи суднами ТОВ СП Нібулон (плавкранами, буксирами та баржами) у період з 24.02.2018 по 06.03.2018 здійснено 31 вхід/вихід в межі/за межі акваторії морського порту Миколаїв, що підтверджується поданими позивачем документами: заявками ТОВ СП Нібулон від 21.02.2018, довідками Інспекції державного портового нагляду (ІДПН), вантажним маніфестом (MANIFEST) від 06.03.2018, загальними деклараціями (General Declaration) судна POCHARD S про прихід 24.02.2018 та про вихід 06.03.2018.

Навантаження на судно POCHARD S завершено 06.03.2018: 16391,595 т ячменю з барж НБЛ-003, НБЛ-007, НБЛ-017, НБЛ-019, НБЛ-024; 13674,500 т кукурудзи з барж НБЛ-002, НБЛ-004, НБЛ-011, НБЛ-009. У цей же день судно POCHARD S із зазначеним вантажем вийшло з порту, що підтверджується доданими документами: довідки ІДПН, вантажний маніфест (MANIFEST) від 06.03.2018, загальна декларація (General Declaration) судна POCHARD S про вихід 06.03.2018, тощо.

Матеріалами справи також підтверджується, що розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 02.03.2018 № 03-А/2018 оголошений початок льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту з 00:00 03.03.2018. Розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 12.03.2018 № 04-А/2018 оголошено завершення льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту з 00:00 13.03.2018.

Позивач зазначає, що 9 із 31 суднозаходів ТОВ СП Нібулон здійснено протягом періоду оголошеної льодової кампанії; протягом періоду оголошеної льодової кампанії Адміністрація забезпечила безпечні умови для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден ТОВ СП Нібулон в межах акваторії морського порту Миколаїв. У зв?язку зі знаходженням (вхід/вихід) суден ТОВ СП Нібулон в межі акваторії морського порту Миколаїв для виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді відповідач отримав від Адміністрації послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.

За твердженнями позивача, зобов?язання щодо сплати послуг із забезпечення проведення криголамних робіт виникли у відповідача на підставі певних дій, встановлених чинними актами цивільного законодавства (входу, виходу суден ТОВ СП Нібулон в/за межі акваторії морського порту Миколаїв та виконання ними вантажних операцій) та не потребують наявності будь-яких документів, ніж ті, які додані до позову та підтверджують ці обставини.

Вартість послуг за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту для вантажних операцій з перевантаження на зовнішньому рейді порту склала 31682,71 грн. з ПДВ, яка включена до рахунків № 22271512 від 04.03.2018, № 22281512 від 04.03.2018, № 22291512 від 04.03.2018, № 22301512 від 04.03.2018, № 22311512 від 04.03.2018, № 22321512 від 04.03.2018, № 22331512 від 04.03.2018, № 22341512 від 04.03.2018, № 22351512 від 05.03.2018, № 22361512 від 05.03.2018, № 22371512 від 05.03.2018, № 22381512 від 05.03.2018, № 22391512 від 05.03.2018, № 22401512 від 06.03.2018, № 22411512 від 05.03.2018, № 22421512 від 06.03.2018, № 22431512 від 04.03.2018, № 22441512 від 06.03.2018, складовою частиною (додатками) до яких є відомості-розрахунки по кожному суднозаходу (назва судна, дата входу/виходу, вартість нарахованих при цьому послуг).

Указані вище документи позивачем направлені ТОВ СП Нібулон разом із вимогою від 21.03.2018 № 18-02.03-1634 про проведення розрахунку за надані послуги і їх отримано відповідачем 26.03.2018, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення в матеріалах справи.

Акти наданих послуг та рахунки з додатками (відомості-розрахунки) відповідач повернув листом від 03.04.2018 № 4217/3-18/200 із зазначенням про помилковість виставлення цих рахунків у зв?язку з неотриманням відповідачем від Адміністрації послуг, указаних в рахунках.

За твердженнями Адміністрації, зазначені послуги відповідачем не оплачені, акти наданих послуг ТОВ СП Нібулон не підписано і досі. Викладені обставини є підставою для звернення Адміністрації до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є вимоги ДП АМПУ про стягнення з відповідача вартості наданої спеціалізованої послуги по забезпеченню проведення криголамних робіт в період оголошеної капітаном порту льодової кампанії.

Спірні правовідносини регулюються низкою нормативно-правових актів, зокрема, Кодексом торгівельного мореплавства України, Цивільним кодексом України, Законом України Про морські порти України, Господарським кодексом України, Законом України Про природні монополії, а також Переліком спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб?єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405, Тарифами на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 за № 72/24849.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про морські порти України, останнім регулюються відносини у сфері портової діяльності, зокрема, даний Закон встановлює основи державного регулювання діяльності в морських портах, порядок провадження на їх території господарської діяльності, у тому числі надання послуг.

Функціонування та розвиток морських портів здійснюються за принципами розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України Про морські порти України).

Розділом IV Закону України Про морські порти України врегульовано господарську діяльність у морському порту.

Так, згідно ч. 1 ст. 19 Закону України Про морські порти України, у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Разом з тим, вказаним законом не передбачено обов?язковість надання у морському порту послуг із забезпечення проведення криголамних робіт.

При цьому, статтею 22 вказаного Закону передбачений вичерпний перелік обов?язкових платежів (портових зборів), що сплачуються в обов?язковому порядку в морському порту, який не містить плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.

Водночас, частиною 2 ст. 21 Закону України Про морські порти України передбачено, що перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб?єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 затверджений Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб?єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, до яких відноситься, зокрема, забезпечення проведення криголамних робіт.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону України Про морські порти України, тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб?єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Відповідно до зведеного переліку суб?єктів природних монополій, ДП АМПУ є таким суб?єктом.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.01.2014 за № 72/24849, було затверджено Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт (далі ? Тарифи). Розділом 2 зазначених Тарифів врегульована плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт.

Так, відповідно до п. 2.1 Тарифів, нарахування плати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється протягом періоду оголошеної льодової кампанії із суден груп А, Б за тарифами, визначеними в таблицях 1 та 2 додатка 2 до цих Тарифів, зокрема: для забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту ? за кожний вхід судна в межі акваторії морського порту та за кожний вихід судна за межі акваторії морського порту (за винятком випадків, коли такий вхід/вихід в межі/за межі акваторії морського порту пов?язаний виключно із проходженням судноплавним каналом та/або тимчасовою стоянкою на якірній стоянці (зовнішньому рейді) морського порту, які включено до меж акваторії відповідного морського порту, без виконання інших операцій в межах акваторії такого морського порту) за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів.

Правовий аналіз ст. 19, ч. 2 ст. 21 Закону України Про морські порти України та наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 дає підстави для висновку, що дії позивача по забезпеченню проведення криголамних робіт в період дії льодової кампанії з метою забезпечення безпечних умов для входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден в межах акваторії морського порту, є послугою, яка надається заздалегідь невизначеному колу суб?єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії, які в силу самого лише факту входу/виходу судна в/за межі акваторії морського порту в указаний період, є споживачами такої послуги, адже вони є тими особами, яким позивач зобов?язаний забезпечити створення безпечних умов для здійснення вказаних дій шляхом проведення криголамних робіт.

Отже, підставами виникнення спірного зобов?язання є: проведення криголамних робіт зі сторони порту, що мають наслідком безпечний вхід, вихід, маневрування, швартування, перешвартування та рух суден в межах акваторії морського порту та, відповідно, дії судновласника по здійсненню власної господарської діяльності, під час оголошеної льодової кампанії, які свідчать про споживання ним вказаних послуг.

Викладене кореспондується і з висновком Вищого господарського суду України, викладеним у постанові від 17.10.2017 у справі № 915/111/17, згідно якого …саме приписи законодавства визначають підстави виникнення спірного зобов?язання - проведення криголамних робіт зі сторони порту, що мають наслідком безпечний вхід, вихід, маневрування, швартування, перешвартування та рух суден в межах акваторії морського порту, і такі дії під час оголошеної льодової кампанії.

Зазначена позиція підтверджена і документами, долученими до матеріалів справи, зокрема, п. 3.4. Інструкції щодо захисту гідротехнічних споруд і акваторії від дії льоду, затвердженої начальником МФ ДП АМПУ 31.07.2013.

У відповідності до п. 2.1 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 27.05.2013 № 316 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за № 931/23463, кошти від корабельного збору використовуються: на утримання та очищення акваторії порту та операційної акваторії причалу (причалів) від наносів і речовин, що забруднюють її поверхню і дно; на утримання, ремонт, модернізацію, реконструкцію і будівництво огороджувальних і берегоукріплювальних споруд порту; на виконання промірних робіт на акваторії порту та операційній акваторії причалу (причалів); на суднопідйомні та підводно-технічні роботи на акваторії порту та операційній акваторії причалу (причалів), включаючи попереднє водолазне обстеження дна та підняття втрачених (скинутих) великогабаритних предметів, такелажу та оснащення суден; на днопоглиблювальні роботи, пов?язані з підтримкою, поліпшенням, розвитком (розширенням) акваторії порту та операційної акваторії причалу (причалів); на заходи, пов?язані із забезпеченням безпеки судноплавства, що полягають в організації та забезпеченні безпечної експлуатації, підтриманні в належному стані гідротехнічних споруд, спеціалізованих суден, необхідного обладнання, пристроїв і механізмів для ліквідації аварій в акваторії морського порту; на утримання персоналу, що бере участь у проведенні робіт і здійснює технічний нагляд за будівництвом (придбанням, виготовленням), модернізацією, реконструкцією, ремонтом та експлуатацією акваторії і операційної акваторії причалу (причалів) та інших необоротних активів, що використовуються на зазначені в цьому пункті цілі, у тому числі на забезпечення соціальних гарантій цього персоналу; на забезпечення функціонування та розвитку національної системи пошуку і рятування в морському пошуково-рятувальному районі України; на компенсацію інвестицій, внесених суб?єктами господарювання у стратегічні об?єкти портової інфраструктури, що є об?єктами державної власності, у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України відповідно до чинного законодавства; на компенсацію вартості підводних гідротехнічних споруд (канали, операційні акваторії причалів тощо), що були збудовані за рахунок приватних інвестицій до набрання чинності Законом України Про морські порти України та внесені до реєстру гідротехнічних споруд у встановленому законодавством порядку, що передаються у державну власність, у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України відповідно до чинного законодавства.

Оскільки, саме лише забезпечення безпечного входу/виходу судна в акваторію порту входить до кола послуг, які оплачуються в складі корабельного збору, суд погоджується із доводами відповідача про те, що ТОВ СП Нібулон, як судновласник, сплачує за захід своїх плавзасобів у порт (акваторію порту), при цьому, корабельний збір сплачується за сам факт безпечного використання акваторії порту плавзасобами і сплачується за кожний вхід в акваторію порту і кожний вихід з акваторії порту.

У той же час, в період льодової кампанії потрібні додаткові заходи, пов?язані з наявністю криги в акваторії (льодова кампанія оголошується при наявності криги в акваторії).

Так, як зазначалося вище, розпорядженням капітана Миколаївського морського порту від 02.03.2018 № 03-А/2018 оголошений початок льодової кампанії в акваторії Миколаївського морського порту з 00:00 03.03.2018 у зв?язку з різким і стійким зниженням температури повітря і води та інтенсивним льодоутворенням у Дніпро-Бузькому регіоні.

При цьому, суд указує, що порядок оголошення льодової кампанії визначений Правилами льодового проведення суден, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 12.03.2011 № 14. У Розпорядженні від 05.01.2017 № 01-А/2017 зазначено, що відповідне оголошення льодової компанії було здійснено на підставі вимог Наказу Міністерства інфраструктури України від 12.03.2011 № 14 Правила льодового проведення суден.

Згідно п. 5.3 наказу Міністерства інфраструктури України Про затвердження Правил льодового проведення суден від 12.03.2011 № 14, початок і кінець льодової кампанії в окремих регіонах України оголошується наказом Морської адміністрації на підставі інформації, отриманої від льодових координаторів з проведення льодових операцій в регіонах, та публікуються в Повідомленнях мореплавцям державною установою Держгідрографія. Якщо початок або кінець льодової кампанії Морською адміністрацією не оголошено, а льодові умови в районі порту різко погіршилися або покращилися, капітан відповідного порту має право самостійно оголосити про початок або кінець льодової кампанії в зоні дії порту, про що в якомога стислий термін інформує Морську адміністрацію.

Аналізуючи зміст Правил льодового проведення суден, суд зазначає, що оголошення льодової компанії прямо передбачає таку льодову морську обстановку, яка ставить під сумнів безпечне плавання суден саме у зв?язку із наявністю криги в акваторії та вимагає застосування криголамного проведення суден.

Згідно п. 5.4 Правил, у період криголамного проведення підхід суден до причалів або місць постановки на рейді в морському порту, а також відхід суден від причалів або місць постановки суден на рейді в морському порту здійснюються шляхом проведення суден за допомогою криголама від краю криги до місця постановки судна біля причалу або на якір і назад.

Правила льодового проведення суден прямо визначають процедуру надання, місце початку та місце закінчення цієї послуги та встановлюють, що вона здійснюється шляхом проведення суден з допомогою криголаму від краю криги до місця постановки судна біля причалу або на якір.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що криголамні роботи ? це послуга, яка надається за погодженням сторін та не є обов?язковою для кожного судна, яке заходить в акваторію порту.

В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем заявок на проведення криголамних робіт, акти приймання-передачі виконаних робіт не підписані, а інші докази, які свідчили б про виконання позивачем відповідних робіт на користь відповідача та прийняття їх останнім - відсутні.

Крім того, відповідно до п. 3.4 Інструкції щодо захисту гідротехнічних споруд і акваторії від дії льоду, затвердженої начальником МФ ДП АМПУ 31.07.2013 в розділі Режим експлуатації акваторії і судноплавного каналу для полегшення льодових умов на акваторії рекомендується застосовувати зламування льодового покриву за допомогою буксирів льодової категорії та послідовне сплавляння битого льоду з застосуванням природних факторів (течія, віджимний вітер) або з використанням технічних пристроїв.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач вчиняв будь-які дії щодо колки криги в акваторії морського порту в період льодової компанії 03.03.2018-13.03.2018 при наявності крижаного покриву.

Таким чином, відсутній факт вчинення дій, які могли б мати позитивний ефект, спожитий суб?єктами (невизначене коло суб?єктів господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії), і яким позивач зобов?язаний забезпечити створення безпечних умов для здійснення вказаних дій шляхом проведення криголамних робіт. До складу даних суб?єктів входить, зокрема, і ТОВ СП Нібулон з суднами, зазначеними в позові.

Разом із тим, згідно з чинним законодавством України, зокрема, ст. 901 ЦК України, зобов?язання по оплаті робіт/послуг виникає за умови, якщо такі роботи і послуги реально надавались (виконувались).

Сталим є розуміння послуги як дії, що приносить користь.

Послугам обов?язково властиві щонайменше дві ознаки: 1) надання послуги невіддільне від діяльності особи-послугонадавача; 2) корисний ефект такої діяльності не виступає у вигляді певного осяжного матеріального результату, а полягає в самому процесі надання послуги.

Послугу, можна визначити як різновид об?єктів цивільних правовідносин, що виражається у вигляді певної правомірної операції, тобто у вигляді ряду дій виконавця або у діяльності, що являється об?єктом зобов?язання, яка має нематеріальний ефект, нестійкий речовий результат або уречевлений результат, пов?язаний з іншими договірними відносинами, і яка характеризується властивостями здійсненності, невіддільності від джерела, моментальною споживністю, неформалізованістю якості.

Тобто, послуга це діяльність, результати якої не мають, як правило, матеріального виразу, вони реалізуються і споживаються в процесі здійснення цієї діяльності. Наслідки не можуть існувати без джерела послуги, оскільки характеризуються невіддільністю від джерела. При послугах продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Отже, саме дії щодо своєчасного проведення в достатньому обсязі колки криги призводять до наявного результату по забезпеченню проведення криголамних робіт, який споживає невизначене коло суб?єктів

Крім того, у відповідності до ст. 1 ГК України, останній визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб?єктами господарювання, а також між цими суб?єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГК України до господарських відносин, що виникають із торговельного мореплавства і не врегульовані Кодексом торговельного мореплавства України, застосовуються правила цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 3 ГК України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб?єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 189 ГК України, ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Суб?єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Приписами частини 2 ст. 12 Закону України Про ціни і ціноутворення, державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

У преамбулі наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 визначено, що цей наказ прийнятий відповідно до статті 21 Закону України Про морські порти України, підпункту г пункту 2 Повноважень центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг (додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 № 1548 (зі змінами)), постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб?єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, які встановлюють повноваження в межах державного регулювання ціни (тарифу) на спеціалізовані послуги, які надаються в морських портах.

Отже, послуги із забезпечення проведення криголамних робіт є господарською послугою, яка надається за державними регульованими цінами (тарифами).

Законом України Про природні монополії від 20.04.2000 № 1682-III визначено, що суб?єкт природної монополії ? суб?єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності, який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії.

Факт встановлення за послугу державної регульованої ціни, а не договірної ціни не змінює їх правову природу. Сам факт встановлення за послугу державної регульованої ціни не є достатньою правовою підставою для стягнення коштів без факту реальності надання послуги.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку посилання на положення Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затверджених наказом Мінінфраструктури України від 26.12.2013 року № 1059, не може вважатися достатньою правовою підставою для стягнення коштів, оскільки указані Тарифи лише встановлюють розмір тарифів та порядок їх справляння, однак підстави виникнення зобов?язань зі сплати за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт Тарифами не врегульовані.

Заходи з безпеки мореплавства, які вживались капітаном порту під час льодової компанії, не можуть бути визнаними доказами надання послуг з забезпечення проведення криголамних робіт, оскільки згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України Про морські порти України функціонування та розвиток морських портів здійснюються за принципами розмежування адміністративних функцій щодо забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства і господарської (комерційної) діяльності.

У відповідності до ч. 2 ст.14 Закону України Про морські порти України нагляд за мореплавством у морському порту здійснюється капітаном морського порту, який очолює службу капітана морського порту.

Згідно ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України, капітаном морського порту здійснюється державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті.

Державний нагляд (контроль) не є платним, тому вказані позивачем дії капітана морського порту з нагляду за мореплавством у морському порту не можуть вважатись господарською послугою.

Суд звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 № 1095, функції капітана морського порту щодо здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою мореплавства в морських портах виконують капітани морських портів Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація). У той же час, згідно із п. 1.2 Тарифів, сплата послуг із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється за ставками, визначеними в додатку 2 до цих Тарифів, на користь ДП АМПУ.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про морські порти України, Адміністрація морських портів України ? державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об?єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).

Статтею 15 Закону України Про морські порти України визначено, що Адміністрація морських портів України утворюється з метою: утримання та забезпечення ефективного використання державного майна, переданого їй в господарське відання, у тому числі модернізації, ремонту, реконструкції та будівництва гідротехнічних споруд, інших об?єктів портової інфраструктури, розташованих у межах території та акваторії морського порту; надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки; організації та забезпечення безпечної експлуатації об?єктів портової інфраструктури державної власності, у тому числі гідротехнічних споруд, систем забезпечення безпеки мореплавства, розташованих у межах території та акваторії морського порту.

При цьому, Верховним Судом у справі № 915/1899/18 (постанова від 29.10.2019) були відхилені доводи ДП АМПУ про те, що суть послуг полягає у забезпечені підприємством проведення криголамних робіт, а не їх фактичне проведення, а тому не ототожнюються поняття послуги із забезпечення проведення криголамних робіт та проведення криголамних робіт (надання послуг та проведення не є тотожними поняттями, тому послуга не може підтверджуватись проведенням робіт).

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Суд додатково звертає увагу сторін на те, що оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За результатами дослідження наданих учасниками доказів, суд дійшов висновку про недоведення позивачем факту надання ним ТОВ СП Нібулон у спірний період послуг із забезпечення проведення криголамних робіт, стягнення заборгованості за котрі є предметом спору в даній справі.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку, у зв?язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

У судовому засіданні 07.07.2021, згідно зі ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16.07.2021.

Суддя Т.М. Давченко