ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Справа № 906/10/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: адвокат Онопрієнко О.П.

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 22.04.2021, повне рішення складено 28.04.2021, у справі № 906/10/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент"

про стягнення 2 713 008,81грн

В січні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «УБМ-Груп» звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівельна компанія «Фундамент» (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог 11.02.2021) про стягнення 2 713 008,81 грн, з яких 2 247 488,99 грн - основного боргу, 112 740,64 грн - пені, 274 748,90 грн - штрафу, 27 872,63 грн - 3% річних, 50 157,65 грн - інфляційних збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору № 08/19 від 07.03.2019 в частині оплати виконаних будівельних робіт. У якості правових підстав позову позивач зазначає ст. 525, 526, 546, 549, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193, 232 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.04.2021 у справі № 906/10/21, позов ТОВ «УБМ-Груп» до ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» про стягнення 2 713 008,81 грн - задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» на користь ТОВ «УБМ-Груп» 2247 488,99 грн - основного боргу, 112 614,93 грн - пені, 274 748,90 грн - штрафу, 27 841,20 грн - 3% річних, 42 760,12 грн - інфляційних збитків, 48 081,81 грн - судового збору.

Відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення 125,71 грн - пені, 31,43 грн - 3% річних, 7 397,53 грн - інфляційних втрат.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього обов`язку згідно з договором, своє зобов`язання щодо повного розрахунку по оплаті наданих послуг на суму 2 713 008,81 грн не виконав, а тому з урахуванням перевіреного судом заявленого до стягнення штрафу у розмірі 274 748,90 грн, останній дійшов висновку, що позовні вимоги у даній частині підлягають задоволенню повністю. Разом з тим, місцевим судом встановлено, що пеня, 3% річних та інфляційні втрати позивачем обраховані невірно, тому з урахуванням перевіреного судом розрахунку, останній дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню частково /а.с. 92-95/.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівельна компанія «Фундамент», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2021 у справі № 906/10/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що згідно з пунктами 6.2, 6.3 Договору ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» не отримувало від ТОВ «УБМ-Груп» жодних листів чи претензій з вимогою про сплату заборгованості за послуги, що надавалися у відповідний період, договір не було розірвано з ініціативи позивача, що без сумніву свідчить про дотримання умов Договору ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» та відсутності будь-яких заперечень щодо невиконання умов Договору від ТОВ «УБМ-Груп» /а.с. 100-101/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівельна компанія «Фундамент» на рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2021 у справі № 906/10/21, розгляд справи призначено на 14.07.2021 об 12:00 год. /а.с.123-125/.

29.06.2021 ТОВ «УБМ-Груп» подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 5092/21), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги /а.с. 129-130/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №906/10/21, задоволено клопотання ТОВ «УБМ-Груп» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 14.07.2021 представник ТОВ «УБМ-Груп» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 22.04.2021 у справі № 906/10/21 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлено належним чином /а.с. 127/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 22.06.2021 явка представників сторін в судове засідання 14.07.2021 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівельна компанія «Фундамент» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (Виконавець) укладено Договір №08/19, предметом якого є надання виконавцем послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (надалі - послуги) на будівельному об`єкті «Будівництво комплексу житлових будинків на вул. Леніна, 55 (вул. Харченка, 55) в Дарницькому районі м. Києва, І черга будівництва. Житловий будинок № 2» (надалі - будівельний об`єкт) (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору, виконавець надає послуги на будівельному об`єкті баштовим(и) краном(ами), модифікації КБ-674 (далі - БК) в кількості, визначеній в проекті виконання робіт (далі - ПВР), а замовник організовує надання послуг БК на будівельному об`єкті та проводить своєчасну оплату наданих виконавцем послуг.

Згідно з п 4.1 Договору, загальна вартість послуг за договором складається з сумарної вартості наданих послуг, зазначених в актах приймання-передачі виконання робіт (наданих послуг).

Ціни на послуги виконавця наведені у п. 4.2 Договору.

Як передбачено п. 5.2 Договору, замовник підписує довідки та акти протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання та повертає їх виконавцю. При наявності зауважень, замовник в триденний термін повертає виконавцю довідки і акти, разом з письмовими зауваженнями для виправлення. Виконавець корегує довідки та акти або обґрунтовує перед замовником свій варіант оформлення протягом 3 (трьох) днів. Довідки та акти на монтаж/демонтаж БК, підкранових колій, підрощування БК надаються завізованими уповноваженим представником замовника.

У випадку, якщо замовник не повернув виконавцю довідки та акти в триденний термін та не надав жодних письмових зауважень щодо отриманих довідок та актів, роботи вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті замовником без зауважені у зв`язку з чим підлягають оплаті відповідно до умов договору (п. 5.2.1 Договору).

Замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або актів. При несплаті послуг до 10 числа виконавець має право в односторонньому порядку, без попередження замовника, зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані послуги (п. 5.3. Договору).

За умовами п. 6.3 Договору у разі порушення замовником строків оплати, виконавець має право нарахувати замовнику пеню у розмірі подвійної облікової НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

При стягненні з замовника заборгованості в судовому порядку, виконавець має право додатково до суми заборгованості та пені нарахувати штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду (п. 6.4 Договору).

Згідно з п.7.1 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін.

Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 Договору і діє протягом одного року з дати його укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за даним Договором. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору, жодна сторона письмово не заявила про свій намір припинити дію Договору, в такому випадку Договір, автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, з послідуючою автоматичною пролонгацію (п. 7.2 Договору) /а.с 12-17/.

На виконання умов Договору № 08/19 від 07.03.2019 позивач у період з квітня 2020 по листопад 2020 надав відповідачу послуги на загальну суму 2 773 056,00 грн, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в квітень 2020 - листопад 2020), які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств /а.с. 21-32, 35-38/.

Відповідач всупереч умов укладеного між сторонами Договору належним чином взятих на себе зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку не виконав, оплату наданих послуг здійснив лише на суму 525 567,01 грн, що підтверджується платіжними дорученнями долученими до матеріалів справи /а.с. 33-34,70/.

Оскільки відповідач належним чином не виконує свої договірні зобов`язання, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 08/19 від 07.03.2019, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Так Актами приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020-листопад 2020, долученими до матеріалів справи, підтверджується факт надання послуг з проведених робіт відповідачу на загальну суму 2 773 056,00 грн. Зазначені Акти приймання будівельних робіт підписані представниками сторін без заперечень і скріплені їх печатками.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем здійснено лише часткове погашення заборгованості за надані позивачем послуг на суму 525 567,01 грн, що стверджується копіями платіжних доручень наявних у справі.

Отже заборгованість ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» за надані ТОВ «УБМ-Груп» будівельні послуги за Договором складає 2 247 488,99 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 2 247 488,99 грн за Договором № 08/19 від 07.03.2019 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 112 740,645 грн та штрафу 274748,90 грн.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Договором передбачено обов`язок замовника оплачувати послуги щомісячно в термін до 10 числа (п. 5.3 Договору).

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 6, 627 ЦК України встановлена свобода договору, відповідно якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 6.3 Договору, за порушення замовником строків оплати, виконавець має право нарахувати замовнику пеню у розмірі подвійної облікової НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Сторони погодили, що строк нарахування пені складає 36 (тридцять шість) місяців (п. 6.3.2 Договору).

В оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом вірно зазначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено часткову сплату боргу 20.11.2020 на суму 25 567,01 грн та 30.12.2020 на суму 500 000,00 грн.

Разом з тим здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем пені, судом встановлено що до розрахунку наявності боргу включено фактичні дати оплат, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог пені в розмірі 112 614,93 грн, які підлягають до стягнення з відповідача.

Пунктом 6.4. Договору сторони узгодили, що при стягненні з замовника заборгованості в судовому порядку, виконавець має право додатково до суми заборгованості та пені нарахувати штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не установлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17.

Поскільки відповідач допустив прострочення платежів щодо оплати наданих йому послуг позивача, визначених умовами Договору 08/19 від 07.03.2019, то позовні вимоги про стягнення 274 748,90 грн штрафу із розрахунку (2 747 488,99*10%) згідно з п. 6.4 Договору є підставними.

Щодо позовних вимог про стягнення 27 872,63 грн 3 % річних та 50 157,65 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем 3% річних та інфляційних, судом встановлено що до розрахунку наявності боргу включено фактичні дати оплат, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог 3% річних в розмірі 27 841,20 грн та інфляційних втрат у розмірі 42 760,12 грн, які підлягають до стягнення з відповідача, оскільки на день оплати не нараховуються інфляційні та відсотки річних.

Доводи апелянта щодо недотримання позивачем претензійного порядку врегулювання спору за умовами п. 6.2, 6.3 Договору № 08/19 від 07.03.2019, судом оцінюється критично, адже у будь-якому випадку особа не може бути обмежена можливості реалізації передбаченого законом права на судовий захист, зокрема, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Таким чином, заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, адже не спростовують наведених судових висновків, а тому відхиляються як необґрунтовані. Окрім цього, доказів, які б спростовували висновки місцевого господарського суду, що покладені в основу оскаржуваного рішення, скаржником також не подано.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент» не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2021 у справі № 906/10/21 відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" на рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2021 у справі № 906/10/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 22.04.2021 у справі № 906/10/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/10/21 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "15" липня 2021 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.