номер провадження справи 18/46/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 справа № 908/606/21

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом акціонерного товариства "ОТП БАНК" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; адреса для листування : 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 66)

до відповідача фермерського господарства "ДЕМЕТРА" (71331, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Новодніпровка, вул. Українська (Радянська), 131)

про стягнення 3401913,71 грн.

Господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

учасники справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Романенко І.В., довіреність № б/н від 01.09.2019

Акціонерне товариство "ОТП БАНК" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з фермерського господарства "ДЕМЕТРА" 3401913,71 грн. за договором про надання банківських послуг № CR 17-303/200-2 від 17.10.2017, які складаються з 3150000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 251913,71 грн. заборгованості за нарахованими відсотками.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 справу № 908/606/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 15.03.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі №908/606/21, присвоєно справі номер провадження 18/46/21, підготовче засідання призначено на 14.04.2021; ухвалою від 14.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 09.06.2021; ухвалою від 09.06.2021 підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті на 07.07.2021.

В судовому засіданні 07.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Від позивача 07.07.2021 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача; просив визнати причини неявки представника позивача поважними, посилаючись на постанову КМУ № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та продовження карантину, рекомендації Ради суддів України сторонам подавати заяви про розгляд судових справ за їх відсутності. Разом із заявою позивачем надано відповідь на відзив.

Заява позивача про розгляд справи за відсутності у судовому засіданні його представника судом задоволена.

Підставою для звернення з позовом позивачем зазначено неналежне виконання фермерським господарством "ДЕМЕТРА" зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом за договором про надання банківських послуг № CR 17-303/200-2 від 17.10.2017 (з наступними змінами). Позивач зазначив, що згідно умов Кредитного договору відповідачу відкрито кредитну лінію з генеральним лімітом кредитування 4050000,00 грн. та умовами повного погашення кредитної лінії 15.09.2022. В рамках генерального ліміту клієнта діє субліміт 1 (кредитна лінія) з лімітом банківської послуги 2800000,00 грн. із строком повернення 15.12.2020, а також субліміт 2 (кредитна лінія) з лімітом банківської послуги 1250000,00 грн. зі строком повернення 15.12.2020. В період з 14.11.2019 по 25.11.2019 позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику на загальну суму 3150000,00 грн. шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника. Відповідач свої зобов`язання не виконав станом на 19.01.2021 заборгованість за Кредитним договором складає 315000,00 грн. та 215913,71 грн. за нарахованими відсотками за період з 14.11.2019 по 18.01.2021. Посилаючись на приписи ст.ст. 22, 509, 526, 610-612, 1049 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив та підтримав подане 07.07.2021 клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

Поданий відповідачем з пропуском встановленого судом процесуального строку відзив залучено до матеріалів справи, проте не буде судом прийматись до уваги з підстав необґрунтованості поважності причин такого пропуску.

В обґрунтування клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи відповідач зазначив наступне. У Слідчому відділенні відділення Поліції № 1 Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на даний час перебуває кримінальне провадження 0000609 від 12.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, в якому 14.07.2020 змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення на частину 1 ст. 366 Кримінального кодексу України. Кримінальне провадження відкрито на підставі того, що певними особами підроблені фінансові та статутні документи, а також здійснено крадіжку всіх документів фінансово-господарської діяльності відповідача. Тому про те, що є якісь документи нібито на видачу кредиту відповідач дізнався лише під час цього провадження, а про заяву на видачу кредиту відповідач дізнався коли отримав відповідь на свій відзив. Відповідач відзначив, що 14.11.2019, коли подано заяву на видачу кредиту, голова ФГ "Деметра" знаходився на лікуванні Львівській області, м. Трускавець, вул. Дрогобичська, 7 в готелі "Трускавець 365" і не міг підписувати заяву на отримання кредиту 14.11.2019. Адвокатом направлено запит на електрону адресу готелю задля отримання відповіді про час знаходження ОСОБА_1 в готелі. Після отримання відповіді, вона буде надана до суду для підтвердження того, що підпис в заяві на отримання кредиту зроблено не ОСОБА_1 . За доводами відповідача, особи вказані в заяві, на підставі якої відкрито кримінальне провадження, в змові з працівником банку заволоділи коштами, які зараз намагається безпідставно стягнути позивач з відповідача. Просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України. На вирішення експертизи поставити наступне питання: Чи виконанні підписи, які містяться: в графі "ЗА ТА ВІД ІМЕНІ КЛІЄНТА: підпис: прізвище, ім`я та по батькові" у формі заяви клієнта для отримання кредиту (зразок) від 14.11.2019 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою особою? Чи виконані підписи , які містяться: в графі "ЗА ТА ВІД ІМЕНІ КЛІЄНТА: підпис: прізвище, ім`я та по батькові" у формі заяви клієнта для отримання кредиту (зразок) від 14.11.2019, навмисно зміненим почерком іншою особою?

Розглянувши клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи, заслухавши представника відповідача, суд зазначає, що підготовче провадження закрито 09.06.2021 і призначено розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, після закриття підготовчого провадження суд додаткові докази не приймає, якщо не визнає поважність причин їх неподання.

Відповідач, заявивши клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та надавши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.12.2019, жодним чином не обґрунтував причини неможливості подання цього клопотання та доказів протягом підготовчого провадження (з 16.03.2021 по 09.06.2021).

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Доказів направлення позивачу клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з долученими до нього документами відповідачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, клопотання фермерського господарства "ДЕМЕТРА" про проведення почеркознавчої експертизи судом відхиляється.

Суд відзначає, що висновки у кримінальному провадженні 0000609 можуть стати підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася і наразі не припинена.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

За період дії карантину звернень щодо необхідності реалізації своїх прав у більш тривалий строк від учасників справи не надходило.

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством "ОТП БАНК" (Банком, позивачем у справі) та фермерським господарством "ДЕМЕТРА" (Позичальником, відповідачем у справі) 17.10.2017 укладений договір про надання банківських послуг № CR 17-303/200-2 (надалі - Кредитний договір).

В розділі 1 Кредитного договору (в редакції договору про зміни № 5 від 26.09.2019) визначено, що Банк надає Клієнту Банківські послуги, а Клієнт приймає їх на наступних умовах: Генеральний ліміт дорівнює 4050000,00 грн. Генеральний строк становить період з дати укладення Договору до 15 вересня 2022 року, включно.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору (в редакції договору про зміни № 5 від 26.09.2019) в рамках генерального ліміту у клієнта діє субліміт 1 (кредитна лінія) з лімітом банківської послуги 2800000,00 грн. із строком повернення до 15.12.2020. а також субліміт 2 (кредитна лінія) з лімітом банківської послуги 1250000,00 грн. зі строком повернення 15.12.2020.

Згідно із підпунктами 1.1.1.6 та 1.1.2.7 Кредитного договору (в редакції договору про зміни № 5 від 26.09.2019) стандартний розмір процентної ставки 21,00% річних.

Підпунктами 1.1.1.7 та 1.1.2.8 Кредитного договору (в редакції договору про зміни № 5 від 26.09.2019) визначено порядок оплати процентів: щомісячно, в порядку та на умовах згідно з пунктом 5 Договору.

Розділом 6 Кредитного договору (в редакції договору про зміни № 5 від 26.09.2019) узгоджено, що Банк здійснює надання кожної послуги Клієнту відповідно до Заявки про надання Банківської послуги, яка кожного разу надається Клієнтом Банку в письмовому вигляді.

В рамках Кредитного договору позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику на загальну суму 3150000,00 грн. шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника:

- 14.11.2019 на суму 1250000,00 грн.;

- 18.11.2019 на суму 500000,00 грн.;

- 20.11.2019 на суму 700000,00 грн.;

- 25.11.2019 на суму 700000,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, за розрахунком позивача станом на 19.01.2021 заборгованість за Кредитним договором складає 315000,00 грн. та 215913,71 грн. за нарахованими відсотками за період з 14.11.2019 по 18.01.2021.

В зв`язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, Банком направлено досудову вимогу №200-12-4-7/82 від 16.02.2021 про виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з дати відправлення банком відповідної вимоги.

Проте відповідачем заборгованість не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд визнає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що протягом дії Кредитного договору відповідачу видано Банком кредит у розмірі 3150000,00 грн., про що свідчать виписки по особовому рахунку Позичальника та меморіальні ордери від 14.11.2019, від 18.11.2019, від 20.11.2019 та від 25.11.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач 18.02.2021 направив відповідачу Досудову вимогу від 16.02.2021, в якій зазначив про виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з дати відправлення банком відповідної вимоги.

Таким чином, Досудова вимога від 16.02.2021, яка направлена банком відповідачу, є саме вимогою про дострокове погашення кредиту, складеною відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018.

Отже, позивач, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Після направлення відповідачу досудової вимоги від 16.02.2021 з вимогою про погашення всієї заборгованості у 7-денний термін з дня її отримання кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012.

Враховуючи вищевикладене та встановлений позивачем термін виконання обов`язку щодо повернення кредиту протягом семи банківських днів з дня отримання вимоги, нарахування позивачем відсотків за користування кредитом за період з 14.11.2019 по 18.01.2021 є правомірним.

Доказів повернення кредиту відповідачем суду не надано.

Розрахунки позивача перевірено судом та визнано правильними.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт наявності заборгованості відповідача за кредитом в сумі 3150000,00 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 251913,71 грн., нарахованим на прострочену заборгованість за період з 14.11.2019 по 18.01.2021, підтверджується матеріалами справи. Відтак, позовні вимоги про стягнення неповернутої суми кредиту та прострочених відсотків є обґрунтованими та задовольняються судом.

Відносно доводів представника відповідача щодо не надання позивачем доказів на підтвердження отримання кредитних коштів суд зазначає наступне.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм надає підстави стверджувати, що виписки за рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц.

Також суд звертає увагу, що позивачем до матеріалів справи надані належним чином засвідчені копії кредитних Заявок фермерського господарства "ДЕМЕТРА" від 14.11.2019, від 18.11.2019, від 20.11.2019, від 25.11.2019 на загальну сума 3150000,00 грн., підстав для невизнання яких у суду на час розгляду справи не має.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач належними доказами доводи позивача не спростував.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фермерського господарства "ДЕМЕТРА" (71331, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Новодніпровка, вул. Українська, буд. 131; ідентифікаційний код 24906573) на користь акціонерного товариства "ОТП БАНК" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43; адреса для листування: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 66; ідентифікаційний код 21685,00 грн. (три мільйони сто п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за тілом кредиту, 251913,71 грн. (двісті п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот тринадцять грн. 71 коп.) заборгованості за нарахованими відсотками та 51028,71 грн. (п`ятдесят одну тисячу двадцять вісім грн. 71 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 19.07.2021.

Суддя В.В. Левкут