ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Справа № 915/363/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна" (юридична адреса: 03113, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.57, ; електронна адреса: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТАГРОСТАР" (юридична адреса: 54008, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.122, кв.50, ),

про: стягнення заборгованості у розмірі 72084,60 грн, -

в с т а н о в и в:

19.03.2021 Державне підприємство «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №19.2-8-235 від 16.03.2021 (вх.№4202/21 від 22.03.2021), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростагростар» заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором №602-18 від 26.07.2018 у розмірі 72084,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору №602-18 від 26.07.2018 та приписам чинного законодавства своєчасно та повністю не розрахувався за виконані по Договору роботи з проведення дослідження та надання висновку щодо встановлення можливості використання стабілізатора «ANT» під час укріплення фрезерованого і стабілізованого матеріалу, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення суми основного боргу у розмірі 72084,60 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.05.2021.

Ухвалою суду від 24.05.2021 підготовче засідання було відкладено на 16.06.2021 у зв`язку з неявкою сторін та відсутності відзиву відповідача на позов.

Ухвалою суду від 16.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2021.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання 13.07.2021 не забезпечили, про дату та час судового засідання були повідомленні належним чином.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1,2,4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Позивач в заяві №19.1-9-562 від 19.05.2021 (вх.№7780/21 від 24.05.2021) просив суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховано, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників учасників справи.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

У судовому засіданні 13.07.2021 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, судом встановлено наступне.

26.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ростагростар» як замовником (відповідач у справі) та Державне підприємство «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» як виконавцем (позивач у справі) було укладено Договір №602-18 (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався виконати замовлену роботу код ДК 016:2010-71.20 «Послуги щодо технічного випробування й аналізування» («Проведення дослідження та встановлення можливості використання стабілізатора «ANT» під час укріплення фрезерованого і стабілізованого матеріалу»), а відповідач, в свою чергу зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти та оплатити такі роботи (п.1.1 Договору) (а.с.5-7).

Згідно п.1.2 Договору зміст і строк виконання етапів робіт визначаються календарним планом, який є невід`ємною частиною Договору (а.с.8).

Вартість робіт у загальному розмірі 102978,0 грн визначена виконавцем у Калькуляції кошторисної вартості, яка в силу приписів п.10.2.3 Договору є його невід`ємною частиною (а.с.9).

В розділі 3 Договору сторонами узгоджено, що після завершення роботи виконавець передає замовнику акт виконаних робіт, акт приймання передачі науково-технічної документації, з додатком комплекту наукової, технічної та іншої документації (продукції) з додатком висновку щодо можливості використання стабілізатора «ANT» під час укріплення фрезерованого і стабілізованого матеріалу. Замовник зобов`язаний негайно підписати та повернути акт приймання передачі НТД. Акт виконаних робіт замовник повинен підписати в строк до 5-ти робочих днів від дня його отримання, або повернути непідписаним з мотивованою відмовою.

Відповідно до підписаного сторонами Календарного плану (а.с.8) строк виконання робіт визначений: з дати підписання Договору по вересень 2018 року.

У відповідності до п.10.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 28.09.2018, а в частині виконання грошових зобов`язань до повного їх виконання.

Позивач зазначає, що визначені умовами Договору роботи були виконані ним в повному обсязі та належним чином, що підтверджується підписаними з обох сторін Актом приймання-передачі науково-технічної документації від 28.09.2018 та Актом виконаних робіт №807 від 28.09.2018.

Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору за виконану роботу по цьому договору замовник має перерахувати виконавцю 102978,0 грн (з ПДВ). Замовник перед виконанням кожного етапу робіт здійснює авансовий платіж в розмірі 100% від його вартості шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено авансовий платіж по Договору у усім 30893,40 грн по платіжному дорученню №52 від 03.08.2018. Решта суми сплачена не була.

11.12.2020 позивачем було направлено на адресу відповідача претензії, які були залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення суми основного боргу у розмірі 72084,60 грн.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, до якого слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач виконав обумовлені Договором роботи на загальну суму 102978,0 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними з обох сторін Актом приймання-передачі науково-технічної документації від 28.09.2018 (а.с.10) та Актом виконаних робіт №807 від 28.09.2018 (а.с.11).

Судом встановлено, що в порядку п.2.2 Договору відповідач здійснив частковий авансовий платіж у сумі 30893,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №52 від 03.08.2018 (а.с.26).

Решта передбаченої умовами договору вартості виконаних робіт у сумі 72084,60 грн (102978,0 - 30893,40) відповідачем оплачена не була, у зв`язку з чим позивачем були направлені на адресу відповідача три претензії №19.1-9-277 від 28.02.2020, №19.1-9-1587 від 24.07.2020 та №19.1-9-3453 від 11.12.2020 (а.с.12-14) про оплату заборгованості по Договору, які були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивачем надані суду належні докази направлення на адресу відповідача лише однієї претензії №19.1-9-3453 від 11.12.2020.

Судом взято до уваги, що за умовами Договору №602-18 від 26.07.2018 сторони не визначили порядку здійснення розрахунків за виконанні роботи, які не сплачені авансом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Такою вимогою суд вважає направлену відповідачеві претензію №19.1-9-3453 від 11.12.2020 (а.с.14), яка отримана останнім 14.01.2021, що підтверджується відміткою на рекомендованому поштовому повідомленні (а.с.27).

Відповідач, в порушення ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, у визначений терміни остаточний розрахунок за виконані по Договору роботи не здійснив; наявність заборгованості у сумі 72084,60 грн не спростував та не надав суду доказів погашення боргу перед позивачем.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТАГРОСТАР" (юридична адреса: 54008, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.122, кв.50, ) на користь Державного підприємства "Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна" (юридична адреса: 03113, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.57, ; електронна адреса: ) 72084,60 грн основного боргу та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 16 липня 2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва