ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
20.07.2021 Справа № 905/1356/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали
позовної заяви Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м.Сєвєродонецьк, Луганська область
до Приватного підприємства «Ясне сонечко плюс дорога в майбутнє», с. Берестове, Донецька область
Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як встановлено судом, в додатках до позовної заяви вказано докази сплати судового збору, проте вказаного документу не виявлено при огляді стану позовної заяви.
Господарський суд зазначає, що позивачем позовну заяву було помилково направлено на адресу Господарського суду Луганської області, відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) якого складено акт №78 від 16.07.2021 про відсутність доказів сплати судового збору.
Виходячи з того, що матеріали позову не містять документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Такі приписи процесуального закону мають на меті забезпечення засад змагальності сторін при здійсненні правосуддя, визначених ст.129 Конституції України та аналогічними приписами ст.13 Господарського процесуального кодексу України.
На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, господарський суд має бути впевнений у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.
За приписами ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об`єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом №55 від 07.04.2003 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, п.5.27 якого передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Як встановлено судом надані позивачем копії документів, а саме: наказ №196-к від 25.09.2017, ліцензія АГ №500430 від 23.02.2010, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи АОО №048554 від 23.02.2010, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань на позивача, не відповідають наведеним вимогам ДСТУ 4163-2003, рішення у справі №905/84/20 від 31.03.2020, що унеможливляє їх розцінення в якості письмових доказів в розумінні ст.91 Господарського процесуального кодексу України.
Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про недодержання позивачем при поданні позовної заяви вимог п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, що, в свою чергу, відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення наведених недоліків позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення її без руху шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 2270,00грн; належним чином засвідчених відповідно до Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003) зазначених в ухвалі копій документів, доданих до позовної заяви.
Роз`яснити, що в разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Аксьонова