ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Справа № 915/1635/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.

представника прокуратури: Дзюбан О.В. - посвідчення №058915 від 21.12.2020,

представника позивача-1: Стасюка О.Д. - довіреність №234 від 19.11.2020,

представника позивача-2: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Вознесенської місцевої прокуратури (56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, пров.Костенка, буд.2, ; E-mail: ),

в інтересах держави в особі:

1) Фонду державного майна України (01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд.18/9, ; E-mail: ),

2) Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" (57047, Миколаївська обл., Веселинівський р-н, с.Варюшине, вул.Тополина, буд.30, ; E-mail: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферріс" (54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, буд.11, ; E-mail: ),

про: стягнення суми попередньої оплати у розмірі 193800,0 грн, -

в с т а н о в и в:

31.12.2020 Виконувач обов`язків керівника Вознесенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: 1) Фонду державного майна України та 2) Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №34/1-7982 вих.20 від 29.12.2020 (вх.№16888/20), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферріс" на користь Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" 193800,0 грн сплаченої передоплати за Договором поставки №15/2 від 30.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог прокурор у порядку ч.2 ст.693 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь позивача-2 грошові кошти у сумі 193800,0 грн - попередньої оплати, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним з ДП "Радгосп "Виноградна Долина" Договором поставки №15/2 від 30.10.2018, а саме зобов`язань щодо своєчасної та у повної поставки оплачених покупцем товарів. В якості підстав для представництва інтересів держави в особі Фонду державного майна України та Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" прокурор посилається на не здійснення останніми, як уповноваженим державою органом управління та безпосередньо державним підприємством відповідно, своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою. Прокурор також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 - справу №915/1635/20 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 05.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2021.

02.02.2021 від позивача-1 - Фонду державного майна України на адресу суду надійшли пояснення №10-25-1513 від 27.01.2021 (вх.№1611/21), в яких він погоджується з доводами, які викладені у позовній заяві Виконувача обов`язків керівника Вознесенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та ДП "Радгосп "Виноградна Долина" до ТОВ "Ферріс" та вважає їх обґрунтованими, а також такими, що відповідають фактичним обставинам справи. Позивач-1 вказує, що на момент укладення Договору поставки продукції №15/2 від 30.10.2018 Фонд державного майна України не був суб`єктом управління ДП "Радгосп "Виноградна Долина", та був позбавлений можливості на звернення до суду з позовом про стягнення суми попередньої оплати.

04.02.2021 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 01.03.2021.

01.03.2021 від позивача-2 на електронну адресу суду надійшла заява №01-ф від 01.03.2021 (вх.№ЕП:3130/21), в якій він просить відкласти розгляд справи №915/1635/20 на більш пізнішу дату.

Ухвалою суду від 01.03.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.03.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Мавродієвої М.В. у відпустці, розгляд справи, призначений на 30.03.2021 - не відбувся.

Після виходу судді Мавродієвої М.В. із відпустки, ухвалою суду від 06.04.2021 призначено справу №915/1635/20 до розгляду на 19.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2021.

26.05.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 01.07.2021.

Ухвали суду від 05.01.2021, 04.02.2021, 01.03.2021, 06.04.2021, 19.04.2021 та 26.05.2021 по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферріс" повернуті підприємством зв`язку з приміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, буд.11.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 01.07.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника прокуратури та представника позивача-1, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

30.10.2018 між Державним підприємством "Радгосп "Виноградна Долина" (покупець, позивач-2 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферріс" (постачальник, відповідач у справі) укладено Договір поставки №15/2 (надалі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві в обумовлені договором строки селітру аміачну у кількості - 19,0 т, загальною вартістю - 193800,0 грн з ПДВ (10200,0 грн за одну тонну з ПДВ), а покупець зобов`язався оплатити та прийняти товар (п.п.1.1.-1.2. Договору).

У відповідності до п.2.1. Договору загальна вартість товару за цим Договором складає 161500,0 грн, ПДВ (20%) 32300,0 грн, разом 193800,0 грн.

Згідно п.3.1. Договору одержувачем товару згідно цього Договору є покупець або інша особа(и) визначена(і) покупцем до поставки товару, про що покупець письмово повідомив постачальника.

Поставка товару здійснюється постачальником шляхом передачі товару покупцю, що є стороною за цим Договором, або особі, визначеній покупцем в якості одержувача (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.3.3. Договору поставка товару здійснюється повністю чи окремими партіями за вибором постачальника протягом (словами) днів із дня повної оплати товару.

Згідно п.3.4. Договору обов`язок продавця передати товар вважається виконаним з моменту надання товару у розпорядження покупця (одержувача) в місці поставки, з цього моменту до покупця переходять ризик втрати (в тому числі природної втрати) та пошкодження товару.

Постачальник зобов`язаний за власний рахунок забезпечити завантаження товару на транспортний засіб. Покупець (одержувач) зобов`язаний до початку навантаження перевірити товар, якщо покупець (одержувач) прийняв наданий в його розпорядження товар без попередньої перевірки, то сторони домовились, що в такому випадку товар вважається прийнятим по кількості та якості згідно супровідних документів (п.3.5. Договору).

У відповідності до п.4.1. Договору поставка товару здійснюється на умовах повної попередньої оплати. Товар, що підлягає поставці, повинен бути повністю оплачений протягом 3 днів із дати укладання цього Договору.

Відповідно до п.7.6. Договору сторонами погоджено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та триває до 31.12.2018.

Так, на виконання п.4.1. Договору ДП "Радгосп "Виноградна долина" 31.10.2018 перераховано ТОВ "Ферріс" попередню оплату за Договором згідно платіжного доручення №58 від 31.10.2018 на суму193800,0 грн з призначенням платежу "за селітру аміачну згідно рахунку №56 від 29.10.18 та у сумі 161500 грн, ПДВ - 20% 32300 проведення процедури держзакупівлі не передбачено" (т.1 а.с.38).

Викладені обставини також підтверджуються виписками з рахунку ДП "Радгосп "Виноградна долина" за період 21.09.2018 по 12.03.2020 (т.1 а.с.81-84).

Прокурором зазначено, що відповідачем в порушення умов договору після отримання попередньої оплати, а у подальшому і після закінчення 31.12.2018 строку дії договору, не поставлено ДП "Радгосп "Виноградна долина" зазначений у Договорі товар, а сплачені ДП "Радгосп "Виноградна долина" кошти не повернуло.

Відповідно до аудиторського звіту Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області №15-14-14/4 від 12.07.2019, складеного за результатами державного фінансового аудиту діяльності ДП "Радгосп "Виноградна долина" за період 01.01.2016 по 31.12.2018, станом на 01.01.2019 за ТОВ "Ферріс" рахується дебіторська заборгованість у розмірі 2261,09 тис.грн (т.1 а.с.54-57).

У період з 13.01.2020 по 31.01.2020 включно Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Радгосп "Виноградна долина" за період 01.01.2018 по 31.12.2019, за результатом якої складено Акт №15-14-11/3 від 07.02.2020 (т.1 а.с.39-53).

В зазначеному вище Акті зафіксовано, що станом на 01.01.2019 за ТОВ "Ферріс" рахується дебіторська заборгованість у розмірі 2261090,0 грн, яка виникла внаслідок попередньої оплати за товари у вересні-жовтні 2018 року, в т.ч. по Договору поставки №15/2 від 30.10.2018.

Проведеною ревізією руху добрив та засобів захисту рослин у ДП "Радгосп "Виноградна долина" встановлено, що за даними бухгалтерського обліку (ручний та автоматизований облік) та наданих первинних документів добрива від ТОВ "Ферріс" не надходили.

З метою документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків, з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку ДП "Радгосп "Виноградна долина" за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, в ході позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Радгосп "Виноградна долина", з відома директора ТОВ "Ферріс" Жмуровської А.В. проведено зустрічну звірку, за результатами якої підтверджено наявність кредиторської заборгованості ТОВ "Ферріс" перед ДП "Радгосп "Виноградна долина" на загальну суму 2261090,0 грн внаслідок надходження попередньої оплати за мінеральні та азотні добрива, у т.ч. і по Договору поставки №15/2 від 30.10.2018 (т.1 а.с.58-62).

Примірник складеної за результатами зустрічної звірки Довідки №15-14-12/2-з від 03.02.2020 того ж дня вручено директору ТОВ "Ферріс" під розпис (підписано без зауважень).

З метою спонукання відповідача до повернення сплачених коштів ДП "Радгосп "Виноградна долина" направлено ТОВ "Ферріс" претензію №2 за вих.№67 від 17.09.2020, в якій просило про повернення коштів у загальній сумі 2261,09 тис. грн у семиденний термін з дня отримання цієї претензії. Поштове відправлення з вищезазначеною претензією повернено поштовим відділенням у зв?язку з неможливістю вручення адресату (т.1 а.с.75-76, 85-86, 87).

Прокурор зазначає, що відповідачем поставку товару за Договором не здійснено ДП "Радгосп "Виноградна долина" до цього часу, сплачені ДП "Радгосп "Виноградна долина" кошти не повернуто.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які прокурор та позивач-1 посилалися як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов?язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов?язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст.530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст.ст.525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 631 ЦК України та ч.7 ст.180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов?язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Отже, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов?язань, оскільки, згідно з ст.599 ЦК України та ч.1 ст.202 ГК України, такою підставою є виконання, проведене належним чином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17.

Отже, факт закінчення строку дії двостороннього договору, виконання якого здійснене тільки однією стороною, не припиняє зобов?язальних правовідносин сторін цього договору і не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання нею свого обов?язку. Навіть після закінчення дії договору невиконані стороною зобов?язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов?язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов?язання.

Звернення позивача до ТОВ "Ферріс" шляхом направлення претензії з вимогою про повернення грошових коштів суд вважає належним доказом дотримання позивачем положень ч.2 ст.530 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини та положення законодавства, суд вважає, що прокурором доведено невиконання відповідачем - ТОВ "Ферріс" зобов`язань щодо поставки попередньо оплаченого товару за укладеним з ДП "Радгосп "Виноградна долина" Договором поставки №15/2 від 30.10.2018, строк дії якого закінчився, а тому вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати вартості товару в сумі 193800,0 грн є обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо наявності в даному випадку підстав для здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави, суд приходить до такого.

У відповідності до ч.5 ст.22 ГК України держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб?єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Статтею 73 ГК України передбачено, що орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Так, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статуту ДП "Радгосп "Виноградна долина" (нова редакція) с.Варюшине - 2020р., останнє є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та належить до сфери управління Фонду державного майна України. Майно підприємства складають основні засоби та фонди, обігові кошти, а також інші оборотні та необоротні активи й цінності, вартість яких обліковується та відображається в балансі підприємства або враховуються в інших, передбачених законодавством, формах обліку майна підприємства, є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Контроль за ефективністю використання, збереження та обліком закріпленого за підприємством майна здійснює суб?єкт управління підприємства - Фонд державного майна України (п.п.1.1., 7.1.-7.2., 7.5. Статуту).

У відповідності до п.4) ч.1 ст.4 Закону України "Про Фонд державного майна України" до основних завдань Фонду державного майна України належить, зокрема, захист майнових прав державних підприємств, а також державних пакетів акцій (часток), що належать до сфери управління Фонду державного майна України на території України.

Тобто, використання державним підприємством коштів мало перебувати під контролем Фонду державного майна України.

Крім того, згідно п.5.1. Статуту позивача-2, останній має право самостійно представляти свої інтереси, зокрема, в судових органах.

Отже, як Фонд державного майна України (позивач-1), так і ДП "Радгосп "Виноградна Долина" (позивач-2) особисто наділені повноваженнями на звернення до суду для захисту порушених прав ДП "Радгосп "Виноградна Долина", зокрема, щодо повернення в судовому порядку сплачених за Договором поставки коштів.

З метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру прокурором у порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" на адресу Фонду державного майна України надіслано запит №34/1-3309вих-20 від 18.05.2020 про виявлені порушення вимог законодавства з пропозицією про вжиття заходів до усунення зазначених порушень (т.1 а.с.65-67).

Фонд державного майна України у відповіді від 26.06.2020 повідомив про те, що листом від 05.06.2020 зобов?язано ДП "Радгосп "Виноградна Долина" вжити всіх заходів спрямованих на захист інтересів підприємства, зокрема, звернутися до суду з відповідною позовною заявою про повернення коштів.

Прокурором направлено ДП "Радгосп "Виноградна Долина" запит №34/1-5567 вих.20 від 19.08.2020 про надання інформації щодо вжитих заходів з метою ліквідації дебіторської заборгованості ТОВ "Ферріс", в якому також зазначено, що у випадку невжиття таких заходів прокуратурою буде пред?явлено до суду відповідний позов з метою захисту інтересів держави та усунення порушень.

ДП "Радгосп "Виноградна Долина" листом №48 від 26.08.2020 повідомило прокуратуру про те, що підприємством на адресу ТОВ "Ферріс" направлявся лист щодо повернення коштів, проте до суду з позовом підприємство не зверталося (т.1 а.с.73).

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора або його заступника до господарського суду в інтересах держави передбачено ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та ст.4 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об?єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

В даному випадку судом з`ясовано, що позивачами упродовж тривалого часу (майже 2,5 років) не вжито заходів для захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом до відповідача - ТОВ "Ферріс", що свідчить про неналежне здійснення повноважень щодо захисту інтересів держави.

Таким чином, суд вважає, що прокурором доведено наявність у даному випадку підстав для представництва в суді законних інтересів держави в особі позивача-1 - Фонду державного майна України та позивача-2 - Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина".

Враховуючи викладене, позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати прокуратури на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2907,0 грн належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферріс" (54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, буд.11, ) на користь Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" (57047, Миколаївська обл., Веселинівський р-н, с.Варюшине, вул.Тополина, буд.30, ) 193800,0 грн сплаченої передплати за Договором поставки №15/2 від 30.10.2018.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферріс" (54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, буд.11, ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (54001, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд.28, , Банк ДКСУ м.Києва, МФО 820172, р/р UA0000340) 2907,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 12 липня 2021 року.

Суддя М.В. Мавродієва