ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"12" липня 2021 р. Справа №914/919/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді О.В. Зварич
суддів Т.Б. Бонк
В.М. Гриців,
секретар судового засідання М.С. Кіра,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» за № 1094289 від 25.06.2021 року (вх. № 01-05/2249/21 від 02.07.2021 року) про ухвалення додаткової постанови у справі №914/919/21
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» за № 1094289 від 17.05.2021 року (вх. № 01-05/1795/21 від 21.05.2021 року)
на ухвалу господарського суду Львівської області від 14.04.2021 року
у справі № 914/919/21
за заявою Малого приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «Гелікон» (надалі МПП ВКФ«Гелікон») про забезпечення позову до пред`явлення позову
особи, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову:
Приватний нотаріус Мельничук Ольга Василівна (надалі приватний нотаріус Мельничук О.В.);
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (надалі ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції»)
від скаржника (в режимі відеоконференції): Лойфер А.О. адвокат (довіреність №528 від 07.12.2020 року);
від МПП ВКФ«Гелікон»: Шокало В.С. адвокат (ордер серія ВС № 1035311 від 08.06.2021 року);
від приватного нотаріуса Мельничук О.В.: не з`явився,
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: Т.Б. Бонк, В.М. Гриців) задоволено апеляційну скаргу ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» за № 1094289 від 17.05.2021 року (вх. № 01-05/1795/21 від 21.05.2021 року). Скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 14.04.2021 року у справі №914/919/21. В задоволенні заяви МПП ВКФ «Гелікон» про забезпечення позову до пред`явлення позову б/н від 12.04.2021 року (вх. №999 від 12.04.2021 року) відмовлено. Судові витрати за розгляд заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову та апеляційної скарги покладено на заявника МПП ВКФ«Гелікон». Стягнуто з МПП ВКФ «Гелікон» на користь ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» 2270,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року призначено розгляд заяви ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» на 12.07.2021 року о 10 год. 45 хв. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".
МПП ВКФ «Гелікон» в клопотанні (вх. № 01-04/4950/21 від 09.07.2021 року) просить зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу до 2500,00 грн., з розрахунку: 2000,00 грн. підготовка апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 14.04.2021 року у справі №914/919/21 та 500,00 грн. участь в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (23.06.2021 року).
В судовому засіданні представник ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» підтримала доводи заяви про ухвалення додаткової постанови у справі №914/919/21.
Представник МПП ВКФ «Гелікон» просив зменшити розмір заявлених Товариством витрат на професійну правничу з підстав, зазначених в клопотанні.
При винесенні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вище зазначено, що за результатами розгляду справи суд апеляційної інстанції задоволив апеляційну скаргу ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції». Скасував ухвалу господарського суду Львівської області від 14.04.2021 року у справі №914/919/21 та відмовив у задоволенні заяви МПП ВКФ «Гелікон» про забезпечення позову до пред`явлення позову. Судові витрати за розгляд заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги суд поклав на заявника МПП ВКФ «Гелікон».
На підтвердження понесення ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» подало копії наступних документів: довіреність №528 від 07.12.2020 року на ім`я адвоката Лойфер А.О., договір про надання правової допомоги № 07/2018 від 01.11.2018 року, додаток від 11.05.2021 року до договору про надання правової допомоги № 07/2018 від 01.11.2018 року; акт приймання-передання наданої правової допомоги від 24.06.2021 року.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі була ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову, перегляд якої відбувся в одному судовому засіданні, в якому приймав участь представник скаржника в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
З огляду на те, що за наслідками апеляційного перегляду справи № 914/919/21 відмовлено в задоволенні заяви МПП ВКФ «Гелікон» про забезпечення позову до пред`явлення позову, а також те, що стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому Товариством розмірі може істотно вплинути на фінансовий стан МПП ВКФ «Гелікон», що суперечить принципу розподілу таких витрат і їх розумності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткової постанови у справі №914/919/21 та стягнення з МПП ВКФ «Гелікон» на користь ТзОВ «ФК «Приватні інвестиції» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 197, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» за № 1094289 від 25.06.2021 року (вх. № 01-05/2249/21 від 02.07.2021 року) про ухвалення додаткової постанови у справі №914/919/21 задоволити частково.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Головуючий суддя О.В. Зварич
Суддя Т.Б. Бонк
Суддя В.М. Гриців