ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2021 р. Справа № 916/1416/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/1416/21 за позовом Приватного підприємства "Європейський транспортно-логістичний центр" (01011, м. Київ, вул. М. Лєскова, 1-А, оф.2; електронна пошта: ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МД Рада" (65102, м. Одеса, провулок Локомотивний, 14А) про стягнення 35930,38грн., де 30000грн. основний борг, 3568,93грн. неустойки, 1499,41грн. інфляційних, 862,04грн. три проценти річних,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач в обґрунтування позовних вимог у позові зазначив, що ПП «Європейський транспортно-логістичний центр» та ТОВ «МД Рада» 28.09.2020р. був укладений договір №Е-28/09/20 транспортно-експедиційного обслуговування, додаткова угода №1, де сторони визначили, що вартість організації перевезення вантажу клієнта за маршрутом залізнична станція відправлення - Чорноморськ-порт Одеської залізниці, залізнична станція призначення - Ямниця Львівської залізниці, складає 24000грн., в т.ч. ПДВ, за один вагон. Також позивач вказує, що відповідно до заявки відповідача №91 від 28.09.2020р., протягом жовтня 2020 року надав відповідачу послуги з перевезення вантажу за накладними на загальну суму 912000грн. Позивач стверджує, що у відповідності до п.2 додаткової угоди виставив відповідачу рахунки на оплату наданих послуг, тоді як останній оплату здійснив не в повному обсязі, а саме станом на 21.05.2021р. частково неоплатив рахунок №9139 від 05.10.2020р. в сумі 30000грн. На суму заборгованості позивач нарахував 3568,93грн. неустойки, 1499,41грн. інфляційних, 862,04грн. три проценти річних.

Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвалу суду від 25.05.2021р. судом було надіслано на офіційну поштову адресу відповідача, що зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.07.2021р. Зазначену ухвалу повернуто поштою до суду з поміткою, що адресат за вказаною адресою не знаходиться.

Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, враховуючи, вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №916/1416/21 засобами поштового зв`язку, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 25.05.2021р. відкрито провадження у справі №916/1416/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

28.09.2020р. між ПП «Європейський транспортно-логістичний центр» (експедитор) та ТОВ «МД Рада» (клієнт) було укладено договір №Е-28/09/20 транспортно-експедиційного обслуговування, відповідно до умов якого експедитор зобов`язується організувати відповідно до заявок клієнта транспортно-експедиторські послуги, пов`язані з перевезенням вантажів в залізничному рухомому складі - у власних / орендованих піввагонах, які включають в себе вартість організації перевезення / плату за користування вагонами експедитора і/або винагороду експедитора. Клієнт зобов`язується прийняти надані експедитором послуги, сплатити експедитору вартість перевезення вантажів, при наявності заявки, відшкодувати всі витрати, пов`язані з організацією перевезень вантажів, а також винагороду за надані послуги (п.п.1.1., 1.2. договору).

Згідно п.п.3.1., 3.2. договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р. клієнт для організації перевезень вантажів і для відшкодування витрат експедитора здійснює авансові платежі. Авансові платежі повинні бути здійснені не менш, ніж за 3 дні до початку здійснення перевезень. Розмір авансових платежів визначається виходячи з очікуваного (запланованого) обсягу перевезень, інших послуг та витрат експедитора, які плануються на протязі 3 днів надання послуг. Вартість послуг з організації перевезення вантажів клієнта у власних/орендованих піввагонах експедитора, напрямки перевезення вантажів, інші витрати, пов`язані з організацією конкретного перевезення, а також винагороду за надані послуги, узгоджуються сторонами окремо в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п.4.7. договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р., у разі порушення термінів оплати, передбачених цим договором, і виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезень вантажів, клієнт сплачує експедитору неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення і за весь період прострочення оплати, а також сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п.6.1. договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р. він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021р. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору протягом одного місяця до закінчення терміну його дії, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, і на тих же умовах, які передбачені договором та додатковими угодами до нього.

Також 28.09.2020р. між сторонами договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р. було підписано додаткову угоду №1, де сторони погодили, що вартість організації перевезення вантажу клієнта за маршрутом залізнична станція відправлення - Чорноморськ-порт Одеської залізниці, залізнична станція призначення - Ямниця Львівської залізниці, складає 24000грн., в т.ч. ПДВ, за один вагон. Вартість організації перевезення вантажу за зазначеним маршрутом включає: залізничний тариф за перевезення вантажу по Україні, встановлений "Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги"; винагороду (плату) експедитору. Розрахунки здійснюються в національній валюті України - гривні. ПДВ нараховується згідно чинного законодавства України. Оплата вартості послуг, передбачених цією додатковою угодою, здійснюється клієнтом в розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів згідно погоджених сторонами заявок шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора на підставі виставленого рахунку, протягом 1 банківського дня з дати оформлення перевізного документу (залізничної накладної) на навантажений рейс (приймання вантажу до перевезення). При цьому, умови оплати, передбачені п.3.1. договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р., не застосовуються. Крім того, клієнт також оплачує експедитору вартість додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням вантажів, які включені в перевізний документ і встановлені Збірником тарифів, а також інші витрати, нараховані залізницею експедитору у зв`язку з виконанням заявок клієнта. Оплата таких зборів та витрат здійснюється клієнтом протягом 1 банківського дня з дати пред`явлення рахунку. Сторони домовилися вважати, що рахунок визнається належним чином пред`явленим до оплати з моменту його відправлення експедитором клієнту по електронній пошті або засобами факсимільного зв`язку. Після фактичного надання послуг клієнт не має права посилатися на неотримання рахунку від експедитора, як на підставу для відмови від погашення виниклої заборгованості (п.п.1, 2, 3, 4 додаткової угоди).

У справі наявна заявка відповідача №1 від 28.09.2020р. на надання йому транспортно-експедиторських послуг у вересні жовтні (вантажовідправник - ТОВ «Ферріплюс», станція відправлення - Чорноморськ-порт 402000, вантажоотримувач ПрАТ «Івано-Франківськцемент», станція призначення - Ямниця Львівської залізниці, вантаж - 245003, клінкер цементний, 4900т.).

На виконання умов договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р., за замовленим відповідачем маршрутом, позивач здійснив організацію перевезення клинкеру цементного за наступними залізничними накладними: №41602624, прийнято до перевезення 30.09.2020р., кількість вагонів - 6; №41621145, прийнято до перевезення 01.10.2020р., кількість вагонів - 1; №41621236, прийнято до перевезення 01.10.2020р., кількість вагонів - 1; №41637612, прийнято до перевезення 01.10.2020р., кількість вагонів - 1; №41653031, прийнято до перевезення 02.10.2020р., кількість вагонів - 1; №41690892, прийнято до перевезення 03.10.2020р., кількість вагонів - 1; №41716135, прийнято до перевезення 03.10.2020р., кількість вагонів - 1; №41731654, прийнято до перевезення 04.10.2020р., кількість вагонів - 3; №41731662, прийнято до перевезення 04.10.2020р., кількість вагонів - 4; №41746108, прийнято до перевезення 04.10.2020р., кількість вагонів - 9; №41746116, прийнято до перевезення 04.10.2020р., кількість вагонів - 3; №41801978, прийнято до перевезення 06.10.2020р., кількість вагонів -4; №41808478, прийнято до перевезення 06.10.2020р., кількість вагонів - 2; №41846403, прийнято до перевезення 07.10.2020р., кількість вагонів - 1.

Позивачем відповідачу було виставлено рахунки-фактури №136 від 02.10.2020р. на суму 192000грн., №137 від 05.10.2020р. на суму 552000грн., №139 від 07.10.2020р. на суму 168000грн., тобто, загалом на суму 912000грн.

Відповідно до листа АТ «Європейський промисловий банк» №3-0-2-05/873 від 17.05.2021р. відповідачем на користь позивача здійснено наступні оплати: 192000грн. по рахунку-фактурі №136, 552000грн. по рахунку-фактурі №137, 750000грн. по рахунку-фактурі №139.

13.05.2021р. поштою позивач направив на адресу відповідача лист №188 від 07.05.2021р., до якого додав: претензію ПП «ЄТЛЦ» до ТОВ «МД РАДА» №177 від 09.04.2021р., акт звіряння між ПП «ЄТЛЦ» та ТОВ «МД РАДА» - 2 екз., акт №14 наданих послуг за жовтень 2020р. від 31.10.2.020р. - 2 екз., рахунок №14 від 31.10.2020р., звіт експедитора №14 від 31.10.2020р. Як вбачається із поданої позивачем до позову роздруківки з сайту Укрпошти https://track.ukrposhta.ua/ трекінгу поштового відправлення з трекномером 450, поштове відправлення перебуває в точці видачі з 14.05.2021р. та станом на 21.05.2021р. відповідачем не отримано.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч.1 ст.908, п.1 ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України).

Частини 1, 2, 3 ст.909 Цивільного кодексу України визначають, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата. Плата за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти, що здійснюється транспортом загального користування, визначається за домовленістю сторін, якщо вона не встановлена тарифами, затвердженими у встановленому порядку.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно ч.1 ст.931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, як встановлено судом вище, 28.09.2020р. між ПП «Європейський транспортно-логістичний центр» та ТОВ «МД Рада» було укладено договір №Е-28/09/20 транспортно-експедиційного обслуговування, за яким позивач надав відповідачу транспортно-експедиторські послуги на суму 912000грн., які було оплачено відповідачем у сумі 882000грн., у зв`язку з чим неоплаченою залишилась вартість послуг у розмірі 30000грн. Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 30000грн. заборгованості підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Також позивачем за порушення відповідачем строків здійснення розрахунків заявлено до стягнення з відповідача 3568,93грн. неустойки, що передбачена п.4.7. договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р., розрахованої за період з 30.09.2020р. по 21.05.2021р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Фактично неустойка, про стягнення якої позивач заявив позовну вимогу, є пенею у розумінні ст.549 ЦК України, п.4.7. договору №Е-28/09/20 від 28.09.2020р.

Суд, перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені встановив, що його зроблено із допущенням помилок, які полягають в тому, що позивач при обрахунку не врахував того, що 2020 рік налічує 366 днів, а не 365, а також, що згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Наразі, у договорі №Е-28/09/20 від 28.09.2020р. сторони не узгодили, що до їх правовідносин не застосовуються положення ч.6 ст.232 ГК України.

За розрахунком суду сума неустойки розрахованої загалом за період з 01.10.2020р. по 21.05.2021р., складає 2880,93грн., у зв`язку з чим позовна вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки підлягає судом частковому задоволенню в сумі 2880,93грн.

Крім того, позивач через нездійснення відповідачем оплати основного боргу заявив до стягнення з відповідача 1499,41грн. інфляційних за жовтень 2020р. - квітень 2021р., 862,04грн. три проценти річних за період з 01.10.2020р. по 21.05.2021р.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок трьох процентів річних, суд встановив, що позивач припустився помилкового застосування у формулі підрахунку кількості днів - 365, тоді як 2020 рік налічував 366 днів. За розрахунком суду сума трьох процентів річних складає 791,25грн. за період з 01.10.2020р. по 21.05.2021р.

Отже, за вказаних обставин, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних підлягає судом частковому задоволенню в сумі 791,25грн. за період з 01.10.2020р. по 21.05.2021р.

Перевіривши, наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що показники інфляції за жовтень 2020р. - квітень 2021р. позивачем застосовані невірно, тобто, застосовано базовий індекс споживчих цін, тоді як слід було застосовувати індекс споживчих цін. За розрахунком суду сума інфляційних втрат складає 2450,73грн., тобто, є більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає судом задоволенню у повному обсязі в сумі 1499,41грн. за жовтень 2020р. - квітень 2021р.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даного позову позивач сплатив 2270грн. судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача підлягає на користь позивача 2222,06грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Приватного підприємства "Європейський транспортно-логістичний центр" (01011, м. Київ, вул. М. Лєскова, 1-А, оф.2; електронна пошта: ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МД Рада" (65102, м. Одеса, провулок Локомотивний, 14А) про стягнення 35930,38грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МД Рада" (65102, м. Одеса, провулок Локомотивний, 14А, ) на користь Приватного підприємства "Європейський транспортно-логістичний центр" (01011, м. Київ, вул. М. Лєскова, 1-А, оф.2; електронна пошта: , ) 30000 (тридцять тисяч) грн. основного боргу, 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 93коп. неустойки, 791 (сімсот дев`яносто одну) грн. 25коп. три проценти річних, 1499 (одну тисячу чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 41коп. втрат від інфляції, 2222 (дві тисячі двісті двадцять дві) грн. 06коп. судового збору.

3. Відмовити Приватному підприємству "Європейський транспортно-логістичний центр" (01011, м. Київ, вул. М. Лєскова, 1-А, оф.2; електронна пошта: ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 липня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук