ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 липня 2021 року м.Херсон Справа № 923/951/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" м.Херсон

до Відповідача: Фізичної особи- підприємця Мартинова Олексія Олеговича м.Херсон

про стягнення 20945,00грн.

в с т а н о в и в :

12.07.2021р. до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», м.Херсон до ФОП Мартинова Олексія Олеговича м.Херсон про стягнення 20945,00грн. основного боргу, 2270,00грн. понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем обов`язку належної та своєчасної оплати заборгованості за отримані послуги за спожиту теплову енергію на підставі договору №43 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2014р.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зокрема, з наступних.

Позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Частиною 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п.1 ч.5. ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд зазначає, що позовна заява підписана представником за довіреністю Мироненко Г.О. Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним керівником АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та особою, що має право без довіреності представляти інтереси юридичної особи є Рововой О.С., який тимчасово здійснює повноваження голови правління з 19.08.2019р.

В той же час, відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не вбачається наявності повноважень у Мироненко Г.О. на підписання та подання до суду позовних заяв товариства.

В даному аспекті суд засвідчує, що за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 статті 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з приписами статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Здійснивши перевірку у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей щодо осіб, які мають повноваження на представництво інтересів АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», суд не встановив наявності у Мироненко Г.О. повноважень бути представником товариства у судах в порядку самопредставництва.

Таким чином, на думку суду, подана від імені АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» позовна заява не містить підпису уповноваженої особи товариства, яка наділена на це правом, в зв`язку з чим дана позовна заява з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду.

Загальний аналіз положень статей 56 і 58 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

В ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі № 904/3935/19 підставою для повернення касаційної скарги скаржнику було зазначено відсутність будь-яких документів на підтвердження права підписанта брати участь у справі в порядку реалізації самопредставництва юридичної особи. Зокрема, суд вказав, що таке право могло б підтверджуватися:

- доказами того, що особа обіймає певну посаду на підприємстві (наказ, трудовий договір);

- доказами, які б дозволили встановити обсяг процесуальних повноважень посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт).

Водночас суд дійшов висновку, що посилання на те, що між особою-представником і юридичною особою було укладено усний контракт, відповідно до положень ст. 24 Кодексу законів про працю України, і особу призначено на посаду юрисконсульта з претензійно-позовної роботи, що підтверджується наказами, виданими підприємством, чим уповноважило цю особу брати участь у будь-якій судовій справі та діяти від імені Товариства в суді, не можуть бути підтвердженням повноважень особи здійснювати «самопредставництво», оскільки вони не містять чітких повноважень особи, а отже, не відповідають вимогам законодавства.

Аналіз практики Верховного Суду говорить про те, що довіреність, видана на особу, не може бути підтвердженням повноважень особи здійснювати самопредставництво.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі №917/751/19 від 09.06.2020 р. дійшов висновку, що надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи.

Роблячи такий висновок, судом було зазначено, що за загальним правилом цивільного законодавства самопредставництво це право одноосібного виконавчого органу (керівника) або уповноваженого члена колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Це корелюється з приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На думку Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду в справі № 914/1283/19 (ухвала від 31.03.2020 р.), за наявності застереження в Статуті юридичної особи про те, що лише Голова правління має право без довіреності діяти від імені юридичної особи, свідчить, що усі інші члени правління або уповноважені особи здійснюють уже «представництво» юридичної особи та позбавлені можливості вважатися її «самопредставниками».

При цьому, суд засвідчує, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.6 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 7 ст.174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно із ч.8 ст.174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Згідно з ч.2 ст. 164 та ч.2 ст.80 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» м.Херсон (вх.№ 2034/21 від 12.07.2021р.) з додатками всього на 73 арк. (в тому числі оригінали наступних документів: позовна заява на 5 арк., платіжне доручення №5206 від 11.08.2020р. на 1 арк., довідка щодо руху заборгованості на 1 арк., акт №117 на 1 арк., рахунок №117 за листопад 2019р. на 1 арк., рахунок №117 за грудень 2019р. на 1 арк., рахунок №117 за січень 2020р. на 1 арк., рахунок №117 за лютий 2020р. на 1 арк., рахунок №117 за березень 2020р. на 1 арк., рахунок №0-117 за листопад 2020р. на 1 арк., рахунок №117 за грудень 2020р. на 1 арк., рахунок №117 за січень 2021р. на 1 арк., рахунок №117 за лютий 2021р. на 1 арк., рахунок №117 за березень 2021р. на 1 арк., фіскальний чек №2247 від 05.07.2021р. на 1 арк., накладна №431 від 05.07.2021р. на 1 арк., опис вкладення у цінний лист на ім`я ФОП Мартинов О.О. від 05.07.2021р. на 1 арк.) повернути заявнику.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку, визначені ст. 256 ГПК України, підпунктом 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала підписана 13.07.2021р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна