РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2021Справа № 910/11853/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земсервіс КР"

про стягнення 18959,73 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земсервіс КР" про стягнення 18959,73 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страхувальник, не сплатив у порядку регресу вказану суму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

04.09.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідача, зазначені в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01042, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 9.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою міцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясування всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.2017 між позивачем та відповідачем (страхувальник) укладено договір страхування транспортних засобів № АК5468335, предметом якого є страхування автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 .

01.09.2017 в м. Ордо-Василівка відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки «TK-V» 212140 МД Нива, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до полісу від 04.04.2017 № АК/6307183 ПрАТ «УПСК» страхувальником транспортного засобу марки «TK-V» 212140 МД Нива, державний номер НОМЕР_3 , виступає КЗОЗ «Софіївський РЦ ПМСД».

Постановою Солом`янського суду м. Києва від 27.11.2017 у справі № 760/19799/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку по договору.

03.12.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1113138, 1065/2018 про відшкодування шкоди в розмірі 18959,73 грн. на підставі пункту 33.1.4 частини 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно висновку від 17.11.2017 № PZU/186375 про оцінку вартості (розміру) збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного судовим експертом Чивчиш О.П., вартість матеріального збитку становить 19371,77 грн.

На підставі вказаного звіту позивачем складено страховий акт від 02.12.2017 № UA057/L01/01 із розрахунком, за яким розмір страхового відшкодування становить 18959,73 грн.

Зазначена сума страхового відшкодування в розмірі 18959,73 грн. сплачена позивачем на рахунок потерпілого КЗОЗ «Софіївський РЦ ПМСД», що підтверджується платіжним дорученням від 05.12.2017 № 9099.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 2 частини 1 статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

За приписами статті 989 ЦК України та статті 21 Закону України "Про страхування" страхувальник зобов`язаний, зокрема, вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшенню; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Відповідно до п.п. "в" п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Як слідує з постанови Солом`янського суду м. Києва від 27.11.2017 у справі № 760/19799/17 огляд на стан сп`яніння винного у спричиненні ДТП ОСОБА_2 проводився за допомогою приладу «Alkotest 6810» тест № 372, у встановленому законом порядку, відповідно до якого вміст алкоголю у видихнутому повітрі становить 1,65 проміле, що перевищує допустиму норму 0,2 проміле. Відповідно до роздруківки результату тесту спеціального приладу «Драгер», вміст алкоголю у видихнутому повітрі ОСОБА_2 становить 1,65 проміле, що перевищує допустиму норму 0,2 проміле.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Таким чином, суд вважає належним чином доведеними обставини перебування винного у спричиненні ДТП ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння на час настання ДТП, що відповідно до п.п. "в" п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є підставою для подання регресного позову.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, враховуючи доведеність позивачем розміру виплаченого страхового відшкодування в сумі 18959,73 грн. та наявність підстав для стягнення його в регресному порядку з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Земсервіс КР" (01042, м. Київ, бульвар Дружби Народів,9; ідентифікаційний код 38255641) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,40; ідентифікаційний код 20782312) 18959 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 73 коп. відшкодування шкоди, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова