ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3278/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області - Селюков П.В. за ордером від 20.04.2021 року серія ОД № 650792.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро про ухвалення додаткового рішення від 29.06.2021 року вх. № 2375/21

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року, м. Одеса, суддя Петров В.С., повний текст складено та підписано 09.03.2021 року

у справі № 916/3278/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області

про стягнення заборгованості в розмірі 422753,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м.Дніпро звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро 422753,02 грн., з яких 419316,00 грн. основного боргу, 2096,58 грн. інфляційних втрат, 1340,44 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі №916/3278/20 (суддя Петров В.С.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області про стягнення заборгованості в розмірі 422753,02 грн. задоволено; стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро основний борг в сумі 419316,00 грн. 3 % річних в сумі 1340,44 грн., інфляційні втрати в розмірі 2096,58 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 6341,30 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 - залишено без змін.

29.06.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, в якій скаржник просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат шляхом винесення додаткового рішення у формі постанови та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 67102,08 грн. та пов`язані з розглядом справи № 916/3278/20 інші витрати в розмірі 1967,47 грн.

В обґрунтування вказаної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро зазначає, що при ухваленні постанови вiд 15.06.2021 року у справi №916/3278/20 питання про судовi витрати сторiн на професійну правничу допомогу Пiвденно-захiдний апеляцiйний господарський суд не вирiшував через ненадання сторонами всiх доказiв (договорiв, рахункiв тощо) на підтвердження таких витрат, у зв`язку з чим, на думку заявника, його право на відшкодування судових витрат може бути реалізоване, у відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 123, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання до суду апеляційної інстанції відповідної заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Зокрема, заявник у вказаній вище заяві, посилається на наступні обставини:

- 16.04.2021 року за умовами додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги вiд 18.06.2020 року № 18-06/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро i адвокатське об`єднання "ЕЛ CI ЕФ" передбачили, що виконавець зобов`язується надати послуги з судового захисту прав та iнтересiв замовника у судi апеляційної інстанції щодо стягнення несплаченої вартостi поставленого товару за Договором купiвлi-продажу № 110-2019/ХАИ вiд 05.11.2019 року (справа № 916/3278/20), у вiдповiдностi до чинного законодавства України шляхом: пiдготовки та надання заперечень на апеляцiйну скаргу разом iз iншими необхiдним документами, здiйснення представництва iнтересiв замовника в судi апеляційної інстанції у межах справи № 916/3278/20 про стягнення несплаченої вартостi поставленого товару за Договором купiвлi-продажу №110-2019/ХАИ вiд 05.11.2019 року; здiйснення всiх необхiдних дiй, в тому числi, але не виключно пiдготовка та надания заяв, клопотань, заперечень, будь-яких iнших документiв до суду; здiйснення iнших дiй за вимогою та/або за погодженням iз замовником (п. 1.1. договору);

- у вiдповiдностi до п. 3, 4 вказаної вище додаткової угоди сторони визначили вартiсть гонорару за надання правової допомоги, в розмiрi 2 000 доларiв США за курсом НБУ станом на дату пiдписання додаткової угоди, що у гривневому еквiваленті дорівнюе 55918 грн. 40 коп., якi пiдлягають сплатi протягом 5 календарних днiв з дати пiдписання сторонами акту приймання-передачi наданих послуг.;

- 18.06.2021 року, пiсля оголошення апеляційним господарським судом вступної та резолютивної частини постанови у справi 916/3278/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро i адвокатське обсднання "ЕЛ CI ЕФ" пiдписали акт здачi-приймання виконаних робiт вiд 18.06.2021 року за договором про надання правової допомоги вiд 18.06.2020 року № 18-06/20;

- за змістом вказаного вище акту, виконавцем надано, а замовником прийнято наступні юридичнi послуги: пiдготовка та подання заперечень на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області по справi № 916/3278/20 за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області; здiйснення представництва iнтересiв замовника у судi апеляцiйної iнстанцiї пiд час розгляду справи № 916/3278/20 за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області; вчинення всiх необхiдних дiй, в тому числi, але не виключно пiдготовку та подання до суду необхiдних заяв та клопотань, отримання вступної та резолютивної частини постанови апеляцiйного суду з метою поновлення виконавчого провадження;

- крім того, актом передбачено, що загальна вартiсть наданих виконавцем юридичних послуг договору складає 67102,08 грн. 08 коп., з яких 55918,40 грн. - вартiсть послуг без ПДВ, та 20% ПДВ - 11183,68 грн., якi були сплаченi замовником на користь виконавця згiдно рахунку-фактури № 106 вiд 18 червня 2021 року;

- також, як вказав заявник, вiдповiдно до п. 4.1.2 договору замовник компенсував витрати у зв`язку з наданням послуг, зокрема, витрати на відрядження (вартість квитків та проживання); добовi на загальну суму 1967,47 грн. 47 коп., з яких 1 639,56 грн. - понесені витрати, та 20 % ПДВ - 327,91 грн. якi були сплаченi замовником на користь виконавця, згiдно рахунку-фактури № 106 вiд 18 червня 2021 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, заявник вважає, що наданi представником вiдповiдача докази на пiдтвердження витрат вiдповiдача на професiйну правничу допомогу, надану адвокатами Кравцовим І.В. та Поддимаєм А.Б. в сумi 67102,08 грн., пов`язані з розглядом справи № 916/3278/20, а їx розмiр є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, i є спiвмiрним iз складністю справи та виконаними названими адвокатами робiт (наданих послуг), їx обсягом, значенням справи для сторiн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро надало такі документи: копiю укладеного мiж Адвокатським об`єднанням "ЕЛ CI ЕФ" i Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро договору про надання правової допомоги вiд 18.06.2020 року; копiю укладеної мiж адвокатським об`єднанням "ЕЛ CI ЕФ" i Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро додаткової угоди вiд 16.04.2021 року № 2 до договору про надання правової допомоги вiд 18.06.2020 року; копiю пiдписаного Адвокатським об`єднанням "ЕЛ CI ЕФ" i Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро акта здачi-приймання виконаних робiт № 83 вiд 18.06.2021 року за договором про надання правової допомоги вiд 18.06.2020 року; копiю рахунка на оплату №106 вiд 18.06.2021 року на загальну суму 69069,55 грн.; копiю свідоцтва про право Кравцова Iгоря Володимировича на зайняття адвокатською дiяльнiстю № 6183/10 вiд 30.08.2017 року; копiю свiдоцтва про право Поддимая Андрiя Борисовича на зайняття адвокатською дiяльнiстю вiд 03.03.2015 року серiя ЧК № 000588; копiю ордеру, виданого адвокатським об`єднанням "ЕЛ CI ЕФ" адвокату Кравцову 1.В. для представництва iнтересiв Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Гран-Прі Ойл", м.Дніпро у Пiвденно-захiдному апеляцiйному господарському суді на пiдставi договору про надання правової допомоги вiд 18.06.2021 року; копiю ордеру, виданого адвокатським об`єднанням "ЕЛ CI ЕФ" адвокату Поддимаю А.Б. для представництва iнтересiв Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро у Пiвденно-захiдному апеляційному господарському суді на пiдставi договору про надання правової допомоги вiд 18.06.2021 року; копiю посадочного документу на потяг за маршрутом Київ-Одеса з датою прибуття 15.06.2021 року; копiю квитка на автобус за маршрутом Одеса-Київ з датою відправлення 15.06.2021 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро про ухвалення додаткового рішення від 29.06.2021 року вх. № 2375/21 призначено до судового розгляду.

08.07.2021 року електронною поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м.Дніпро надійшла заява, в якій заявник просив суд провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення від 29.06.2021 року вх. № 2375/21 за відсутності його представника.

14.07.2021 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач просив суд в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 916/3278/20 відмовити в повному обсязі.

У запереченнях відповідач зазначає, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2021 року (справа № 280/2635/20) зазначено: «п. 21. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового ставну обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Так у справі «Схід/захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЕСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц».

Аналогічна позиція, відповідно до практики ЄСПЛ зазначена у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, в яких зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим,

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановлені розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу на підтвердження здійснення правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може мітитися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на : участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, як вказує відповідач, за надання правової допомоги під час розгляду справи судом першої інстанції було стягнуто 42275,00 грн. Під час розгляду справи судом першої інстанції сторони витрачають значно більше часу на підготування правової позиції, вивчення матеріалів справи, написання заяв по суті, приймають участь, як правило у декількох і більше судових засіданнях. Натомість, під час розгляду справи апеляційним судом сторони витрачають, як правило значно менше часу оскільки матеріали справи відомі, правова позиція вже вивчена, судових засідань значно менше, порівняно з судом першої інстанції. Посилання на складність справи мотивуючи це лише обставиною того, що справа розглядалась у загальному позовному провадженні є також необґрунтованою. Складність справи не можна ототожнювати лише на підставі того, що справа розглядалась за правилами загального розгляду. Стягнення грошових коштів за договором поставки не можна віднести до категорії складних справ.

Також за посиланням відповідача необґрунтованою є в повному обсязі сума для стягнення, яка пов`язана з розглядом справи в розмірі 1967,47 грн. оскільки надані докази щодо витрат на посадочний документ (709,36 грн.) та білет № 15895423 (330 грн.) разом складає 1039,36 грн.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення, викладених письмово, та заявив усне клопотання про суттєве зменшення розміру заявлених до стягнення витрат в зв`язку з їх неспівмірністю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду його заяви повідомлений належним чином, при цьому, надав суду клопотання про розгляд заяви за відсутності його представника, яке судовою колегією розглянуто та задоволено.

Обговоривши доводи та вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро про ухвалення додаткового рішення від 29.06.2021 року вх. №2375/21, судова колегія вважає, що вказана заява є частково обґрунтованою та підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Разом з тим, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (така ж правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19).

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст.75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а також з доданих заявником до заяви, що розглядається доказів, 18.06.2020 року між Адвокатським об`єднанням «ЕЛ CI ЕФ» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАН-ПРI ОЙЛ», м. Дніпро (замовник) було укладено договір про надання правової допомоги № 18-06/20, за умовами п. 1.1. якого, виконавець зобов`язався надавати замовнику, а замовник зобов`язався оплачувати виконавцю вартість правової допомоги за окремими завданнями замовника. Сторони погодили, що перелік послуг відповідно до кожного завдання, порядок їх надання та оплати деталізується сторонами у окремих додаткових угодах до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

За вимогами п. 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3 договору, розмір винагороди за надання послуг в рамках кожного окремого завдання визначається сторонами у вiдповiднiй додатковій угоді. У вiдповiдних додаткових угодах до договору, які регулюють надання послуг в рамках кожного окремого завдання, сторони можуть обумовити також сплату гонорару успіху, як частини винагороди виконавця. Витрати, понесені виконавцем у зв`язку з наданням послуг, що підлягають відшкодуванню замовником виконавцю, включають, зокрема, витрати на відрядження (наприклад, вартість авіаквитків, проживання i харчування), добові, поштові, транспортні витрати; нотаріальні витрати. За окремим погодженням сторін вартість витрат може включатися до вартості послуг.

Пунктом 4.2 договору визначено, що належна виконавцю винагорода обкладається 20% ПДВ, сума якого додаєтъся до суми оплати i виділяється в рахунках окремими позиціями.

Договір набуває чинності з дати підписання обома сторонами i діє протягом року з дати підписання договору. Цей договір вважається автоматично пролонгованим на той самий строк у разі, якщо після закінчення терміну його дії договір не було розірвано за ініціативою будь-якої із сторін (п. 7.1. договору).

Вказаний вище договір підписано сторонами та скріплено печатками.

16.04.2021 року, за умовами додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги від 18.06.2020 року № 18-06/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро i адвокатське об`єднання "ЕЛ CI ЕФ" передбачили, що виконавець зобов`язується надати послуги з судового захисту прав та iнтересiв замовника у судi апеляційної інстанції щодо стягнення несплаченої вартості поставленого товару за договором купівлі-продажу №110-2019/ХАИ вiд 05.11.2019 року (справа № 916/3278/20), у вiдповiдностi до чинного законодавства України шляхом: підготовки та надання заперечень на апеляційну скаргу разом із іншими необхідним документами, здійснення представництва інтересів замовника в суді апеляційної інстанції у межах справи № 916/3278/20 про стягнення несплаченої вартості поставленого товару за договором купiвлi-продажу № 110-2019/ХАИ від 05.11.2019 року; здійснення всіх необхідних дій, в тому числі, але не виключно підготовка та надання заяв, клопотань, заперечень, будь-яких інших документів до суду; здійснення інших дій за вимогою та/або за погодженням iз замовником (п. 1.1. договору).

У відповідності до п. 3, 4 вказаної вище додаткової угоди сторони визначили вартiсть гонорару за надання правової допомоги, в розмірі 2000 доларів США за курсом НБУ станом на дату підписання додаткової угоди, що у гривневому еквіваленті дорівнює 55918,40 грн., які підлягають сплаті протягом 5 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Вказана вище додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги від 18.06.2020 року № 18-06/20 та вступає в силу з моменту підписання. Крім того, остання підписана та скріплена печатками сторін.

На підтвердження виконання умов договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, заявником апеляційному суду надано копію акту приймання передачі наданих послуг від 18.06.2021 року, за змістом якого виконавцем надано, а замовником прийнято наступні юридичні послуги: підготовка та подання заперечень на апеляцiйну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області по справi № 916/3278/20 за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області; здiйснення представництва iнтересiв замовника у судi апеляційної інстанції пiд час розгляду справи № 916/3278/20 за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області; вчинення всiх необхiдних дiй, в тому числi, але не виключно пiдготовку та подання до суду необхiдних заяв та клопотань, отримання вступної та резолютивної частини постанови апеляцiйного суду з метою поновлення виконавчого провадження; загальна вартiсть наданих виконавцем юридичних послуг договору складає 67 102,08 грн. 08 коп., з яких 55918,40 грн. - вартiсть послуг без ПДВ, та 20% ПДВ - 11183,68 грн., якi були сплаченi замовником на користь виконавця згідно рахунку-фактури №106 вiд 18 червня 2021 року, а також сплачені витрати на відрядження адвокатів (вартість квитків та проживания), добовi на загальну суму 1967,47 грн. 47 коп., з яких 1639,56 грн. - понесені витрати, та 20 % ПДВ - 327,91 грн., згідно рахунку-фактури № 106 вiд 18 червня 2021 року.

Отже, у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі №916/3278/20, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро фактично понесло витрати на правничу (правову) допомогу адвоката, виплативши винагороду за представництво його інтересів в суді, відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням у загальній сумі 67102,08 грн.

Разом з тим, 14.07.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач посилається на не співмірність заявлених до стягнення витрат із складністю справи та часом, витраченим адвокатом під час апеляційного перегляду рішення суду, що оскаржувалось.

Дослідивши вказану заяву та мотиви, з яких вона подана, судова колегія зазначає таке.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Так, у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Надалі об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтвердила цей висновок у постанові від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, зазначивши, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). У постанові від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 правова позиція має враховуватись при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 року у справі № 922/2749/19.

Так, заперечуючи проти задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат відповідач посилається на неспівмірність суми таких витрат зі складністю справи та витраченим часом.

Дослідивши вказане твердження, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представниками скаржника фактично було складено лише заперечення на апеляційну скаргу (адвокат Кравцов І.В.) та прийнято участь в єдиному судовому засіданні, яке проводилось (адвокат Поддимай А.Б.). При цьому, судова колегія зауважує, що під час розгляду справи апеляційним судом правова позиція позивача фактично вже була сформована, а справа, рішення у якій було предметом апеляційного перегляду, з огляду на предмет та підстави позову не є складною, а тому судова колегія погоджується із твердженням відповідача, що заявлена до стягнення суми є неспівмірною із складністю справи та витраченим часом, з огляду на що вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, зменшивши заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу на 30% відсотків та стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро 46971,46 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Що стосується заявлених до стягнення грошових коштів, пов`язаних з розглядом справи інших витрат в розмірі 1967,47 грн., які за твердженням позивача складаються із витрат на відрядження (вартість квитків та проживання) та добових, судова колегія зазначає, що підтвердженими належними доказами є лише витрати, пов`язані із вартістю квитків на суму 1039,36 грн., належних доказів на підтвердження розміру добових та необхідність враховувати в розмірі саме інших витрат сплачений ПДВ матеріали справи не містять, з огляду на що заява позивача в цій частині задовольняється частково.

Враховуючи вищевказане, фактичний обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро юридичних послуг, складність даної справи, а також те, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 залишено без змін, колегія суддів вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро про ухвалення додаткового рішення від 29.06.2021 року вх. № 2375/21 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та пов`язані з наданням правничої допомоги інші витрати за результатом розгляду апеляційної скарги підлягає задоволенню частково із стягненням на користь заявника 46971,46 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі та 1039,36 грн. інших витрат, пов`язаних з розглядом справи № 916/3278/20, з відмовою у задоволенні заяви в іншій частині.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро про ухвалення додаткової постанови від 29.06.2021 року вх. № 2375/21 за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт.Тарутине Тарутинського району Одеської області (68500, Одеська область, Тарутинський район, смт. Тарутине, проспект Миру, буд. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м. Дніпро (49020, м.Дніпро, вул. Барикадна, буд. 1-А, офіс 324; ) судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у сумі 46971,46 грн., а також пов`язані з розглядом справи № 916/3278/20 інші витрати в розмірі 1039,36 грн.

В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран-Прі Ойл", м.Дніпро про ухвалення додаткової постанови від 29.06.2021 року вх. № 2375/21 за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорсагро Інвест", смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/3278/20 - залишити без задоволення.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Вступна і резолютивна частина додаткової постанови проголошені в судовому засіданні 14.07.2021 року.

Повний текст додаткової постанови складено 14.07. 2021 року.

Додаткова постанова в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М Принцевська
А.І. Ярош