СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р. Справа № 905/73/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни, АДРЕСА_1 ) на рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21 (суддя Бокова Ю.В., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складення повного тексту 05.04.2021р.) та додаткове рішення господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у справі №905/73/21 (суддя Бокова Ю.В., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складення повного тексту 13.04.2021р.)

за позовом: Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", Донецька область, місто Краматорськ,

до відповідача: фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни, Донецька область, місто Краматорськ,

про стягнення 95699,75грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни про стягнення 95699,75грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безоблікове споживання електричної енергії фізичною особою-підприємцем Гайдук Ольгою Миколаївною, що підтверджується актом про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії №011338 від 22.10.2020р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21 задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" до фізичної особи підприємця Гайдук Ольги Миколаївни про стягнення 95699,75грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" вартість необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, нарахованої за актом про порушення № 011338 від 22.10.2020р. у розмірі 95699,75грн., судовий збір в сумі 2102,00грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані обґрунтованістю та доведеністю позивачем наявності правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вартості донарахованої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією в заявленому розмірі.

05.04.2021р. позивачем було подано до господарського суду Донецької області заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн.

Додатковим рішенням господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у справі №905/73/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00грн.

Фізична особа підприємець Гайдук Ольга Миколаївна з рішенням суду та додатковим рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог; скасувати додаткове рішення господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у справі №905/73/21.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилалися на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом будо порушено як норми матеріального так і процесуального права, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо порушення норм процесуального права, апелянт посилається на те, що про розгляді даної справи дізнався випадково з офіційного сайту "Судова влада України", що відразу стало підставою для звернення до позивача з заявою про надання копії позовної заяви, проте, позивачем було відмовлено апелянту у наданні зазначеної копії, що порушило його законне право на надання суду відзиву на позов.

У зв`язку із відмовою позивача надати копію позову та додатків до нього, відповідач звернувся з відповідним клопотанням до господарського суду Донецької області, в якому просив суд направити на його електронну адресу зазначені документи, проте судом також було відхилено зазначене клопотання, що остаточного позбавило апелянта можливості надати відзив на позов.

Апелянт також звертає увагу суду на те, що не мав можливості прибути особисто до господарського суду Донецької області для ознайомлення з матеріалами справи №905/73/21 та участі в судовому засіданні, що було призначено на 30.03.2021р., з огляду на те, що в період з 12.03.2021р. по 12.04.2021р. перебував на лікарняному у зв`язку із двосторонньою пневмонією, яка була спричинена вірусом Соvid-19.

Щодо суті позовних вимог апелянт зауважує, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення було встановлено обставини, які не відповідають дійсності, що призвело до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, з квітня 2014 року у зв`язку із розпочатими бойовими діями у містах Слов`янськ та Краматорськ, початком антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, а також значним погіршенням стану його здоров`я, апелянт був змушений виїхати на постійне вживання до АР Крим, де проживає по теперішній час.

28.04.2014р. апелянтом було направлено позивачу - Акціонерному товариству "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" лист з повідомленням про розірвання договору на поставку електричної енергії в зв`язку із виїздом до АР Крим. Отже, як стверджує апелянт, договір про постачання електричної енергії від 27.08.2009р. №418 припинив свою дію.

Однак, 22.10.2020р. Краматорським РЕМ Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" було повідомлено апелянта про те, що відносно нього 22.10.2020р. було складено акт про порушення правил користування електричною енергією № 011368 від 22.10.2020р. за адресою: АДРЕСА_2 та запропоновано прийти на комісію з розгляду порушення зазначеного у вказаному акті.

Як стверджує апелянт, під час складання акту № 011368 від 22.10.2020р. вона була відсутня за вказаною адресою, а представників позивача до приміщення допустила інша особа - ОСОБА_2 .

Апелянт також звертає увагу суду на те, що не є ані власником ані уповноваженою особою власника відносно будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , а вказане приміщення на підставі договору купівлі -продажу частки нежилого приміщення будівлі магазину від 02.04.2005р. та договору дарування від 17.09.2002р. належить ОСОБА_3 .

Окрім викладеного, апелянт також не погоджується з додатковим рішенням господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у даній справі, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00грн.

На думку апелянта, докази додані позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не є належними та допустимим у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим, не можуть бути покладені в основу судового рішення про стягнення з відповідача відповідним витрат.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2020р. залишено апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Гайдук Ольги Миколаївни без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не надано доказів на підтвердження направлення копій апеляційної скарги позивачу у справі, що також підтверджується актом відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Донецької області від 27.04.2021р.

17.05.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази на підтвердження направлення копій апеляційної скарги позивачу у справі (вх.№5594).

17.05.2021р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5544), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни, рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21 залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни на рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21; розгляд апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни на рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21 вирішено розпочати з 21.05.2021р. без повідомлення учасників справи.

Судова колегія зазначає, що вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.08.2009р. між Публічним акціонерним товариством Донецькобленерго, правонаступником його є АТ "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ (надалі - постачальник) та фізичною особою-підприємцем Гайдук Ольгою Миколаївною (надалі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 418 (надалі договір т.1 а.с.5-18), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 2.4 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 1 договору).

Точка продажу електричної енергії зазначається у додатку №1 Однолінійна схема надання доступу до місцевої (локальної) електромережі до цього договору (т.1 а.с.19).

Згідно пункту 2.1. договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки згідно з умовами додатків № 3 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та № 4 Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня та у разі невідповідності температурного режиму експлуатації засобів обліку вимогам, визначеним нормативно-технічними документами та/або паспортними даними засобів обліку до цього договору (пункт 2.3.2. договору).

Згідно пункту 2.3.4 договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, та № 5 Порядок розрахунків до цього договору.

Відповідно до пункту 4.2.3 договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до чинної Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання і їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою та ПКЕЕ.

За день відновлення обліку приймається день складання спільного акта про відновлення роботи засобів обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку.

Згідно пункту 7.1. договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами ПКЕЕ, умовами договору та додатків № 3 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, № 4 Порядок визначання обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня та у разі невідповідності температурного режиму експлуатації засобів обліку вимогам, визначеним нормативно-технічними документами та/або паспортними даними засобів обліку і № 5 Порядок розрахунків до цього договору.

Згідно пункту 9.5 договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами було складено та підписано графік зняття показів засобів обліку електричної енергії (т.1 а.с.22).

Крім того, сторонами до договору було складено та підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, згідно якого споживач несе відповідальність за технічний стан електрообладнання, яке знаходиться на балансі споживача. Наявності у споживача резервних джерел живлення немає (т.1 а.с.20-21).

В додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 418 від 27.08.2009р. сторони узгодили наступний графік роботи струмоприймача споживача: 7 днів на тиждень та 24 години на добу (т.1 а.с. 27).

Як зазначав в позовній заяві позивач, 22.10.2020р. уповноваженими представниками Краматорського РЕС Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі було проведено перевірку об`єкту споживача (магазин) за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Філатова, 51.

Під час проведення даної перевірки за вказаною адресою було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів чи електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку, виявити яке представники ОСР при проведенні контрольного огляду/зйому показань не мали можливості. Виконано монтаж безоблікової розетки, підключеної від ввідного кабелю до прилажу обліку. Монтаж виконано алюмінієвим дротом перерізом 2 х 6 мм2. При увімкненому навантаженні в дану розетку індикація на приладі обліку відсутня, покази не змінюються, електрична енергія споживається, але не обліковується.

За результатами вищезазначеної перевірки інженером групи технічного аудиту Краматорського РЕМ Генераловим Р.Є., посвідчення № 1264, фахівцем відділу з технічного аудиту Єфименко О.А., посвідчення № 169, фахівцем відділу з технічного аудиту Джеломановим А.В., посвідчення № 170, за участю фізичної-особи підприємця Гайдук О.М. було складено акт про порушення №011338 від 22.10.2020р. (т.1 а.с.3-4).

На вказаному акті також міститься підпис ФОП Гайдук О.М. про те, що вона з даним порушенням ознайомлена.

За результатами розгляду вищевказаного акту, комісією з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Покровського РЕС прийнято рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за період з 24.10.2019 по 22.10.2020 (обсяг недорахованої електроенергії складає 30543 кВт/год.) на суму 95699,75грн., яке оформлено протоколом № 487 від 05.11.2020р. (т.1 а.с.32).

На вказаному засіданні комісії також була присутня ФОП Гайдук О.М., в протоколі міститься відмітка ФОП Гайдук О.М., про те, що остання не згодна з нарахованою сумою. Протокол засідання комісії та рахунок на загальну суму 95699,75 грн. вручено відповідачу під розписку, про що також наявні відповідні відмітки.

Проте, відповідачем не було в добровільному порядку сплачено відповідний рахунок на суму 95699,75грн., що і стало підставою для звернення Акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни про стягнення вказаної суми (т.1 а.с.1-49).

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у даній справі позов задоволено повністю, з підстав викладених вище (т.1 а.с.116-120).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам судова колегія зазначає, що правове регулювання спірних відносин охоплює положення договору про постачання електричної енергії № 418 від 27.08.2009р., норми Господарського та Цивільного кодексів України, а також діючого на момент виявлення порушення та застосування відповідальності законодавства у сфері електроенергетики, зокрема, Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії в редакції, що діяла на момент проведення перевірки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Положеннями статті 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

Згідно частини 1 статті 77 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 2 статті 77 Закону України Про ринок електричної енергії правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики тощо.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі - Правила роздрібного ринку електричної енергії).

Відповідно до пункту 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно підпунктів 5, 6, 20 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Пунктом 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

Згідно з пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2020р. на виконання вищезазначених вимог, уповноваженими представниками АТ ДТЕК Донецькі електромережі інженером групи технічного аудиту Краматорського РЕМ Генераловим Р.Є., посвідчення № 1264, фахівцем відділу з технічного аудиту Єфименко О.А., посвідчення № 169, фахівцем відділу з технічного аудиту Джеломановим А.В., посвідчення № 170, у присутності ФОП Гайдук О.М. на об`єкті споживача (магазин) за адресою: АДРЕСА_2 , було складено Акт про порушення № 011338 від 22.10.2020р., яким зафіксовано безоблікове споживання електричної енергії (т.1 а.с.3-4).

На вказаному акті також міститься підпис ФОП Гайдук О.М. про те, що вона з даним порушенням ознайомлена, у зв`язку із чим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що під час складання акту № 011368 від 22.10.2020р. вона була відсутня за вказаною адресою.

У розділі 4 Акту визначені відповідні результати вимірів параметрів схеми електроживлення споживача на дату складання акта про порушення.

У розділі 5 Акту зазначено, що немає можливості визначити встановлену потужність у зв`язку з відсутністю паспортів на все електричне обладнання. Заміряне навантаження не є максимальною, оскільки неможливо проконтролювати при включені усього електрообладнання одночасно.

У розділі 6 Акту вказано, що здійснено частковий демонтаж кровлі для виявлення самовільного підключення.

Час роботі струмоприймачів протягом доби встановлено згідно умов договору.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що акт про порушення № 011338 від 22.10.2020р., містить всі необхідні вихідні дані для визначення обсягу недорахованої електричної енергії внаслідок цього порушення, складений відповідно до чинного законодавства України.

Пунктами 8.2.6 та 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що у разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до пункту 8.2.4 Розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, в редакції станом на дату прийняття рішення комісії, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Відповідно до підпункту 7 пункту 8.4.2 Розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.

Згідно п. 8.4.12 Розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою:

W доб.с.п = Р с.п. . t вик.с.п., де

Р с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що розраховується за формулами у разі підключення до однієї фази;

t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається рівним 12 год/добу).

Отже, при розрахунку за порушення, яке передбачено п. 8.4.2 ПРРЕЕ, вимірювання сили струму споживання проводу, яким було здійснено самовільне підключення, не вимагається.

Згідно до підпункту 3 пункту 8.4.8 Розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття права власності чи користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності (користування) на об`єкт дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але до не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Отже, перевіривши правильності застосування позивачем формул Правил роздрібного ринку електричної енергії та правильності здійснення позивачем розрахунку, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що розрахунок здійснено вірно відповідно до чинного законодавства.

Крім того, судова колегія зауважує, що в порядку статей 235, 236, 237 Господарського кодексу України у споживача (відповідача) було наявне право звернутись до суду з вимогою про скасування застосованої санкції. Проте, доказів звернення з відповідним позовом та скасування рішення, оформленого протоколом №487 від 05.11.2020р. засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії з розгляду акту №011338 від 22.10.2020р., матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 8.2.7 Розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Як було зазначено вище, споживачем ФОП Гайдук О.М. було отримано рахунок на оплату необлікованої електричної енергії особисто на засіданні комісії разом із розрахунком та протоколом засідання комісії №487 від 05.11.2020р., отже строк оплати за вказаним розрахунковим документом сплив 05.12.2020р.

Проте, в порушення наведених вище норм права та пункту 8.2.7 Розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідачем не було сплачено виставлений рахунок на суму 95699,75грн., у зв`язку із чим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вартості донарахованої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією в зазначеному вище розмірі.

Доводи апелянта про відсутність підстав для притягнення до відповідальності за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, з огляду на те, що приміщення (магазин) за адресою: АДРЕСА_2 , не є його власністю є безпідставними, оскільки відповідно до абзацу 34 пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, постачання електричної енергії можливо до електрифікованої споруди чи її частини, що належить суб`єкту господарювання або фізичній особі на праві власності або користування.

Отже, апелянт не обов`язково має бути власником об`єкту для його використання в своїй господарській діяльності, крім того, саме з апелянтом було укладено договір про постачання електричної енергії від 27.08.2009р. № 418, а тому саме йому було виставлено рахунок за необліковану електричну енергію внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апелянта про припинення дії договору постачання електричної енергії від 27.08.2009р. № 418 з квітня 2014 року на підставі відповідного листа направленого відповідачем на адресу відповідача, оскільки зазначені обставини не підтверджені будь-якими належними та допустимим доказами.

Щодо доводів апелянта про порушення місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення норм процесуального права, яке полягає в обмеженні прав апелянта на подання відзиву на позовну заяву судова колегії зазначає наступне.

Відповідно до статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасника справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем - Акціонерним товариством "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", при звернені до суду з позовною заявою, такий обов`язок було виконано, що підтверджується оригіналом опису вкладення до цінного листа та фіскальним чеком (т.1 а.с.45-47).

Копію позовної заяви з додатками було направлено на адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_3 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до підпункту 5 частини 4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу, як місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які у відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань", є достовірними, в державному реєстрі було внесено данні про місцезнаходження фізичної особи- підприємця - ФОП Гайдук Ольги Миколаївни - АДРЕСА_3 .

Судова колегія також враховує, що матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем ані позивача ані місцевий господарський суд у відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, а саме доданими до позовної заяви описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком підтверджується, що позивачем 31.12.2020р. було надіслано позовну заяву з додатками на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, достовірність відомостей з якого презюмується статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на вищевикладене, що провадження у даній справі було відкрито 03.02.2021р. та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, строк якого сплив 05.04.2021р., розгляд справи неодноразово відкладався, а матеріали справи свідчать про направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, судова колегія приходить до висновку про те, що апелянт мав можливість скористатися своїм правом на подання відзиву, зокрема, був обізнаний про можливість його подання разом з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України, проте наданими його процесуальними правами не скористався.

Щодо вимог апеляційної скарги в частині скасування додаткового рішення господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у даній справі, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00грн., судова колегія зазначає наступне.

Так, положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, судова колегія зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, згідно з частиною 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судова колегія також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018р. у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018р. у справі №910/2170/18.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Перший радник", на момент розгляду справи господарським судом першої інстанції підтверджуються договором про надання правової допомоги від 03.08.2020р. №1359-ДЕ (т.1 а.с.124-126), додатковою угодою №8 від 31.12.2020р. до договору про надання правової допомоги від 03.08.2020р. №1359-ДЕ (т.1 а.с.127), актом надання послуг від 15.03.2021р. №19 (т.1 а.с.128).

Зі змісту вищезазначеного акту вбачається надання позивачу Адвокатським об`єднанням "Перший радник" послуг вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів; розробки загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовки та систематизації доказової бази; підготовки та подання до господарського суду Донецької області позовної заяви № 188-ПИР від 29.12.2020р. та додатків до неї, а також надсилання її копії відповідачу; підготовки, направлення сторонам та до суду клопотань про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції; підготовки, направлення сторонам та подання до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи; підготовки заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи № 905/73/21 в суді першої інстанції з додатками, а також надсилання цих документів до господарського суду Донецької області та відповідачу, на загальну суму 10000,00грн.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суд про те, що заявлений позивачем розмір витрат не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00грн.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. та додаткове рішення господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у справі №905/73/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Гайдук Ольги Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2021р. у справі №905/73/21 залишити без змін.

Додаткове рішення господарського суду Донецької області від 13.04.2021р. у справі №905/73/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 21 липня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Н.О. Мартюхіна