ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2021 р. Справа№ 910/1087/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

представників сторін:

позивача: Бондаренко Я.С.,

відповідача-1: не з`явились,

відповідача-2: Візеренко Ш.С.,

третя особа: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 (повний текст складений 06.11.2020)

у справі № 910/1087/20 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Краз Лізинг",

2. Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк

України",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 2-А, офіс 204; ідентифікаційний код 41542968) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краз лізинг" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, буд. 62; ідентифікаційний код 34979070) та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; ідентифікаційний код 00032112) про скасування арешту транспортних засобів Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_1 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_3 , який виник на підставі постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.06.2019 у виконавчому провадженні №59285142 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/1781/15-г від 07.03.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краз лізинг" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" коштів.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивач не підтвердив наявності у нього права власності на спірне рухоме майно, а відтак і його порушення внаслідок накладення арешту постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.06.2019 у виконавчому провадженні №59285142.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, ТОВ "Омега Стоун" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1087/20; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ "Омега Стоун" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 до надходження матеріалів справи № 910/1087/20.

22.02.2021 Північним апеляційним господарським судом направлено повторний запит на витребування у Господарського суду міста Києва матеріалів справи № 910/1087/20.

23.02.2021 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Омега Стоун" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі № 910/1087/20 залишено без руху; надано ТОВ "Омега Стоун" строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору в сумі 3.153,00 грн у встановленому порядку; надання доказів, що посвідчують повноваження Нечитайло Д.О. як представника ТОВ "Омега Стоун" в Північному апеляційному господарському суді.

Від ТОВ "Омега Стоун" надійшла заява про усунення недоліків з доданими до неї доказами сплати судового збору (платіжне доручення № 6 від 11.03.2021) та доказами на підтвердження повноважень Нечитайло Д.О. як представника ТОВ "Омега Стоун" в Північному апеляційному господарському суді (копія ордеру серія КС № 345976).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 поновлено ТОВ "Омега Стоун" пропущений строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Омега Стоун" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі №910/1087/20; зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі № 910/1087/20. Розгляд справи призначено на 12.04.2021.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Ходаківська І.П., Корсак В.А. (у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В. на лікарняному).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі №910/1087/20 до провадження у визначеному складі суду.

У судовому засіданні 12.04.2021 суд протокольно ухвалив відкласти розгляд справи на 24.05.2021.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А. (у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі №910/1087/20 до провадження у визначеному складі суду.

У судовому засіданні оголошено перерву до 14.06.2021.

У судовому засіданні 14.06.2021 суд протокольно оголосив перерву до 12.07.2021.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд неправомірно відхилив клопотання позивача про долучення до матеріалів справи копії договору застави транспортних засобів №2351ТС/1107, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29.11.2017, та копії договору купівлі-продажу транспортних засобів від 13.03.2018, оригінал якого був оглянутий місцевим судом у судовому засіданні 28.09.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і просив залишити вказане рішення без змін.

У судових засіданнях 14.06.2021 та 12.07.2021 представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, а також врахувати, що постановою державного виконавця від 07.06.2021 виконавчий документ повернуто відповідачу-2 та припинено чинність арешту майна боржника ТОВ «Краз Лізинг».

Представник відповідача-2 надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представники відповідача-1 та третьої особи у судове засідання 12.07.2021 не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з поштовим повідомленням №826 Товариство з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" було 22.06.2021 повідомлене про розгляд справи.

Згідно з поштовим повідомленням №842 Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був 18.06.2021 повідомлений по розгляд справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних представників.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" вказує, що є власником транспортних засобів Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_1 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_3 . Однак на таке рухоме майно позивача був накладений арешт згідно з постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.06.2019 у виконавчому провадженні №59285142 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/1781/15-г від 07.03.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краз лізинг" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" коштів.

Отже, до предмета доказування у даній справи входить: 1) встановлення обставин належності позивачу на праві власності спірних транспортних засобі; 2) встановлення обставин накладення державним виконавцем арешту на спірне рухоме майно; 3) встановлення обставин неправомірності накладення державним виконавцем арешту на спірне рухоме майно.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ТОВ «Омега Стоун» у своїй позовній заяві (оригінал - т. 1 а. с. 72-77) посилалось на такі обставини.

20.12.2017 ТОВ «Омега Стоун» уклало договір з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. Груп», за яким ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. Груп» зобов`язалось від свого імені але за рахунок ТОВ «Омега Стоун» придбати/набути в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в межах процедури продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

29.03.2019 позивач уклав з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. Груп» договір відступлення прав вимоги, серед іншого, за такими договорами застави:

Договір застави транспортних засобів №3121ТС/0511 від 27.05.2011, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №5267, з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до вказаного договору, тощо, що є невід`ємними його частинами, укладений між кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та заставодавцем ТОВ «КрАЗ Лізинг»;

Договір застави транспортних засобів №3181ТС/0811 від 30.08.2011, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. за реєстровим №1798, з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до вказаного договору, тощо, що є невід`ємними його частинами, укладений між кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та заставодавцем ТОВ «КрАЗ Лізинг»;

Договір застави транспортних засобів №3331ТС/0712 від 19.07.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №9557, з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до вказаного договору, тощо, що є невід`ємними його частинами, укладений між кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та заставодавцем ТОВ «КрАЗ Лізинг»;

Договір застави транспортних засобів №3337ТС/0712 від 24.07.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №9837, з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до вказаного договору, тощо, що є невід`ємними його частинами, укладений між кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та заставодавцем ТОВ «КрАЗ Лізинг».

На підставі зазначеного договору в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були внесені відповідні зміни, згідно з якими змінено обтяжувана на позивача за наведеними договорах застави, в тому числі транспортних засобів.

Позов обґрунтовувався тим, що до позивача перейшло право вимоги за договорами забезпечення (застави транспортних засобі), він звернув стягнення на відповідні транспортні засоби, спірне майно перейшло у його власність, але через накладення арешту позивач не зміг зареєструвати спірне майно за собою.

Натомість, як правильно відзначив місцевий суд, на час розгляду спору по суті матеріали справи не містили жодних доказів, що транспортні засоби Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_1 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_3 , належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" на праві власності.

Зокрема, зазначені вище договори застави не містять жодної інформації про перехід до позивача прав за заставою саме перелічених вище транспортних засобів (зазначені зовсім інші транспортні засоби). Крім того, згідно з наданими позивачем витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (т. 1 а. с. 78, 83, 84) інформація щодо обтяження цих автомобілів в реєстрі відсутня.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, позивач не підтвердив наявності у нього права власності на спірне рухоме майно, а відтак і його порушення внаслідок накладення арешту постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.06.2019 у виконавчому провадженні №59285142.

Приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Місцевий суд підставно відхилив доводи позивача про те, що його право власності на спірні транспортні засоби не заперечуються іншими учасниками справи, як на обставини, що підтверджують належність позивачу на праві власності транспортних засобів Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_1 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_3 , з огляду на таке.

По-перше, частиною 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено звільнення учасника справи від доказування певних обставин у випадку якщо такі обставини визнаються (всіма) учасниками справи. У даному випаду мова йде лише про те, що такі обставини не заперечуються.

По-друге, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто суд не може встановити обставини належності позивачу права власності на транспортні засоби (об`єкти підвищеної небезпеки, щодо яких законодавець передбачив спеціальний порядок їх державної реєстрації) з тієї підстави, що така обставина не заперечується іншими учасниками справи за відсутності в матеріалах справи доказів набуття права власності (зокрема, відповідного правочину).

По-третє, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 висловила висновок, що за змістом частин третьої, восьмої статті 80 та частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України учасник справи повинен подати суду відповідні докази у визначений законом строк. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зокрема, прийняття та оцінка доказів, які були подані з порушенням встановленого законом строку, а також їх врахування під час вирішення спору слугували підставою для скасування судових рішень у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №910/1405/20.

У свою чергу суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено основні засади (принципи) господарського судочинства, якими, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що місцевий суд в ухвалі від 03.02.2020 навів перелік доказів, які позивач повинен був надати суду для вирішення даного спору, та роз`яснив, які обставини входять до предмета доказування у справі №910/1087/20, за відсутності будь-яких об`єктивних підстав для сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, самостійне витребування місцевим судом доказів належності позивачу на праві власності спірних транспортних засобів порушувало б принципи змагальності сторін та рівності учасників справи, що є неприпустимим.

Переглядаючи справу в порядку апеляції, колегія суддів бере до уваги і таке.

Ухвалою місцевого суду від 17.07.2020 призначено перше підготовче засідання у справі на 01.09.2020, викликано у підготовче засідання представників учасників справи, зобов`язано позивача надати суду у підготовчому засідання наявні у нього оригінали документів по суті спору, доданих для позовної заяви (для огляду).

01.09.2020 до початку судового засідання від позивача за підписом директора Шитого С.В. засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (т. 2 а. с. 53) провести розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі документами.

Згідно з протоколом судового засідання 01.09.2020 (т. 2 а. с. 56, зворот) та аудіозаписом технічної фіксації судового процесу зазначене клопотання залишено без розгляду через те, що клопотання не підписане електронним цифровим підписом; протокольно ухвалено відкласти підготовче засідання без визначення дати і часу та провести наступне засідання в режимі відеоконференції, що потребує узгодження дати і часу засідання з Господарським судом Запорізької області.

Письмовою ухвалою від 02.09.2020 (т. 2 а. с. 57) призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 14.09.2020, визнано явку представника позивача обов`язковою.

10.09.2020 через канцелярію місцевого суду позивач за підписом директора Шитого С.В. подав клопотання надати матеріали справи для ознайомлення (т. 2 а. с. 59). На цьому клопотанні міститься розписка представника позивача про ознайомлення зі справою.

11.09.2020 позивач уклав з адвокатом Попачем І.М. договір про надання правової допомоги (т. 2 а. с. 64).

14.09.2020 відбулось підготовче засідання у справі, яке розпочалось о 16 годині.

Згідно з протоколом судового засідання 14.09.2020 (т. 2 а. с. 67) та аудіозаписом технічної фіксації судового процесу представник позивача Попач І.М. не заявив будь-яких клопотань (в т. ч. щодо відкладення підготовчого засідання чи оголошення в ньому перерви для ознайомлення з матеріалами справи, надання додаткових доказів тощо), заявив про підтримку позову і не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою в засіданні 14.09.2020 суд закрив підготовче провадження у справі, встановив порядок дослідження доказів у порядку їх розміщення у матеріалах справи та призначив справу до розгляду по суті в режимі відеоконференції без визначення дати і часу, оскільки це потребує узгодження дати і часу засідання з Господарським судом Запорізької області; зобов`язано представника позивача надати в наступне судове засідання оригінали доказів, долучених до позовної заяви.

Письмовою ухвалою від 15.09.2020 (т. 2 а. с. 68) призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 28.09.2020, викликано у судове засідання представників сторін.

Згідно з протоколом судового засідання 28.09.2020 (т. 2 а. с. 78, 79) та аудіозаписом технічної фіксації судового процесу представник позивача Попач І.М. на початку судового засідання заявив клопотання долучити до матеріалів справи довідку, складену за підписом директора позивача Шитого С.В., про те, за якими договорами застави майнових прав і застави транспортних засобів позивач набув права вимоги до відповідача-1, та про стан заборгованості відповідача-1 перед позивачем (т. 2 а. с. 77). Разом з тим на стадії з`ясування обставин справи і дослідження доказів несподівано для суду представник позивача почав обґрунтовувати позов тією обставиною, що позивач набув право власності на транспортні засоби, які є предметом спору, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 13.03.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. Груп» та ТОВ «Омега Стоун». У судовому засіданні навіть було оголошено перерву на 15 хвилин для того, щоб представник позивача знайшов відповідні документи в матеріалах справи.

З аудіозапису технічної фіксації судового засідання 28.09.2020 (третій аудіофайл на диску) слідує, що за час перерви представник позивача зазначений вище договір купівлі-продажу в матеріалах справи не знайшов. Після перерви суд почав з`ясовувати відповідні обставини і навіть оглянув оригінал договору купівлі-продажу, укладеного 13.03.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН. Груп» та ТОВ «Омега Стоун» з додатками, наданий представником позивача, водночас відзначивши, що важко оцінювати документ (договір), відсутній в матеріалах справи.

Протокольною ухвалою в засіданні 28.09.2020 суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення судового засідання та призначив справу до розгляду по суті в режимі відеоконференції без визначення дати і часу, оскільки це потребує узгодження дати і часу засідання з Господарським судом Запорізької області.

Письмовою ухвалою від 28.09.2020 (т. 2 а. с. 80, 81) призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 12.10.2020, викликано у судове засідання представників учасників справи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а. с. 83) цю ухвалу представник позивача за довіреністю отримав 06.10.2020, проте в судове засідання 12.10.2020 не з`явився.

Згідно з протоколом судового засідання 12.10.2020 (т. 2 а. с. 88) суд, з урахуванням думки представника відповідача-2, на місці ухвалив відкласти судове засідання та призначив справу до розгляду по суті в режимі відеоконференції без визначення дати і часу, оскільки це потребує узгодження дати і часу засідання з Господарським судом Запорізької області. При цьому суд врахував відсутність доказів належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання 12.10.2020 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а. с. 83) повернулось до місцевого суду лише 16.10.2020).

Письмовою ухвалою від 28.09.2020 (т. 2 а. с. 89, 90) призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 26.10.2020, викликано у судове засідання представників учасників справи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а. с. 91) цю ухвалу представник позивача за довіреністю отримав 19.10.2020.

Колегія суддів враховує, що 22.10.2020 через відділ діловодства місцевого суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" надійшло клопотання про долучення доказів та поновлення строків на їх подання, в якому позивач просив суд долучити до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу спірних транспортних засобів та копію договору застави спірних транспортних засобів.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання відповідних доказів у своєму клопотанні представник позивача вказував, що він у судовому засіданні 28.09.2020 надав для огляду суду оригінал договору купівлі-продажу транспортних засобів від 13.03.2018, який не був долучений до позовної заяви.

У свою чергу неподання даного доказу позивач обґрунтовує тим, що позов до господарського суду був поданий директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" Шитим С.В., який не є фахівцем в галузі права, а тому в позовній заяві не міг чітко та об`єктивно викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а, відповідно, і надати необхідні докази. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" розуміло необхідність залучення для представництва своїх інтересів у справі №910/1087/20 адвоката, але не могло скористатись таким своїм процесуальним правом у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Колегія суддів вважає, що місцевий суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" про долучення доказів та поновлення строків на їх подання, підставно відмовив позивачу в поновленні строку на подання доказів та правомірно залишив відповідне клопотання без розгляду з огляду на таке.

По-перше, частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Дані приписи господарського процесуального закону кореспондуються із приписами п. 8) ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), а у разі відсутності у нього доказів, якими обґрунтовані позовні вимоги, - зазначити у позовній заяві перелік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Однак ані у позовній заяві, ані у долучених до неї документах позивач не вказував жодних обставини щодо неможливості подання разом із позовною заявою договору купівлі-продажу спірних транспортних засобів та договору застави спірних транспортних засобів чи їх відсутності (докази, які позивач просить долучити у своєму клопотанні).

По-друге, частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Посилання позивача на те, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" Шитий С.В. не подав разом із позовною заявою таких доказів через те, що він не є фахівцем в галузі права, свідчить про те, що саме причини неподання таких доказів залежали від позивача в особі його директора.

По-третє, статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено строк на подання позивачем доказів, а саме: докази повинні бути поданими позивачем разом з поданням позовної заяви.

Однак із наведеного правила є виключення, зокрема, визначене ч. 4 ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає можливість подання позивачем відповідних доказів разом із відповіддю на відзив.

Проте позивач як не подав договорів купівлі-продажу та застави саме спірних транспортних засобів разом із позовною заявою, так і не скористався своїм правом на їх подання шляхом надання відповіді на відзив відповідача-2, долучивши їх до неї.

Таким чином подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" в якості доказів копія договору купівлі-продажу транспортних засобів від 13.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. 13.03.2018 за реєстровим №536, та копія договору застави транспортних засобів №2351ТС/1107, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29.11.2017 за реєстровим №з-6565, є такими, що подані з порушенням встановленого законом строку.

Клопотання позивача про визнання причин пропуску встановленого законом строку на подання відповідних доказів місцевий суд підставно визнав необґрунтованим, а наведені ним причини неподання доказів - неповажними з огляду на таке.

Так, позивач вказує, що неподання даного доказу зумовлене тим, що позов до господарського суду був поданий директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" Шитим С.В., який не є фахівцем в галузі права, а тому в позовній заяві він не міг чітко та об`єктивно викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а, відповідно, і надати необхідні докази. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" розуміло необхідність залучення для представництва своїх інтересів у справі №910/1087/20 адвоката, але не могло скористатись таким своїм процесуальним правом у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Колегія суддів враховує наведені доводи, водночас відзначаючи таке.

По-перше, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом у січні 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про скасування арешту залишено без руху на підставі ст. 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що подані до суду матеріали відповідного позову не містять жодних доказів на підтвердження:

- виконання ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.Груп" умов договору №2-20-12/17 від 20.12.2017 в частині набуття прав вимоги до ТОВ "КрАЗ Лізинг" за кредитними договорами №1193-01-07 від 16.11.2007; №1360-11 від 29.04.2011, №1369-11 від 03.08.2011, №1413-12 від 24.05.2012, №1427-12 від 24.07.2012, №1495-14 від 25.03.2014 та прав вимоги за договорами, що укладені в забезпечення виконання зобов`язань за ними, згідно паспорту відкритих торгів (аукціону) з продажу прав вимоги АТ "Банк "Фінанси та Кредит";

- відступлення ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.Груп" на користь ТОВ "Омега Стоун" прав вимоги до ТОВ "КрАЗ Лізинг" за кредитними договорами №1193-01-07 від 16.11.2007; №1360-11 від 29.04.2011, №1369-11 від 03.08.2011, №1413-12 від 24.05.2012, №1427-12 від 24.07.2012, №1495-14 від 25.03.2014;

- реалізації ТОВ "Омега Стоун" прав заставодержателя шляхом звернення стягнення на предмети застав за: договором застави майнових прав №2336ИП/1107 від 16.11.2007; договором застави майнових прав №3451ИП/0513 від 22.05.2013; договором застави майнових прав №3452ИП/0513 від 22.05.2013; договором застави майнових прав №3453ИП/0513 від 22.05.2013; договором застави транспортних засобів №3121ТС/0511 від 27.05.2011; договором застави транспортних засобів №3181ТС/0811 від 30.08.2011; договором застави майнових прав №3251ИП/0112 від 31.01.2012; договором застави майнових прав №3304ИП/0512 від 25.05.2012; договором застави транспортних засобів №3331ТС/0712 від 19.07.2012; договором застави транспортних засобів №3337ТС/0712 від 24.07.2012; договором застави майнових прав №3338ИП/0712 від 24.07.2012; договором застави майнових прав №3568ИП/0314 від 25.03.2014; договором застави майнових прав №3569ИП/0314 від 25.03.2014;

- того, що визначені ним в прохальній частині транспортні засоби входили до предмета набутих ним прав заставодержателя за вказаними договорами застави, адже долучені до матеріалів справи копії договорів застави транспортних засобів мають інші предмети застав (інші транспортні засоби);

- існування спірного арешту, адже долучені витяги з Єдиного реєстру боржників лише вказують на внесення до такого реєстру ТОВ "КрАЗ Лізинг" як боржника в межах відкритого Печерським районним відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження №59285142, однак не містять жодних відомостей про накладені арешти на майно боржника.

Тобто фактично позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" був залишений Господарським судом міста Києва без руху для надання позивачу можливості подання, зокрема, договору купівлі-продажу транспортних засобів від 13.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. 13.03.2018 за реєстровим №536, та договору застави транспортних засобів №2351ТС/1107, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29.11.2017 за реєстровим №з-6565, а також встановлено строк для їх надання.

У зв`язку з невжиттям відповідачем впродовж 12 днів заходів для усунення недоліків позовної заяви та ненаданням станом на 20.02.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" відповідних доказів ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі №910/1087/20 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краз Лізинг" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про скасування арешту та додані до неї документи.

03.03.2020 до установи поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі №910/1087/20, яка була підписана від імені позивача (апелянта) директором Шитим С.В. Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" вказувало, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, з огляду на те, що наслідком подання неповного переліку доказів або неподання таких доказів тягне за собою вирішення судом справи по суті на підставі тих доказів, які були подані у встановлені строки. А покладення судом першої інстанції обов`язку щодо подачі конкретного переліку доказів на сторону свідчить про передчасність таких висновків суду першої інстанції, оскільки повнота та достатність поданих доказів має вирішуватись під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження у справі. Зокрема, апелянт вказував, що законодавцем визначено можливість подачі доказів не лише разом із позовною заявою, але й і під час підготовчого провадження через канцелярію суду. Разом із апеляційною скаргою апелянтом було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" Шитий С.В., хоч і не є фахівцем в галузі права (за твердженнями представника позивача), проте був обізнаний із положеннями господарського процесуального закону, які встановлюють строки подання доказів, орієнтувався у правозастосуванні цих норм та ним було подано апеляційну скаргу, в якій не було недоліків, оскільки апеляційним господарським судом не залишалась така скарга без руху, а також ним було мотивовано поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене апеляційний суд критично ставиться до тверджень апелянта, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" не є фахівцем в галузі права, а тому не знав, які саме докази підлягають поданню разом із даною позовною заяву.

Попри наведене, навіть для особи, яка не є фахівцем права, із ухвали Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 не складно було зрозуміти, які саме докази підлягали поданню та є необхідними для розгляду позову.

Отже, позивачу з ухвали місцевого суду від 03.02.2020 у справі №910/1087/20 було відомо, які саме докази є необхідними для розгляду даної справи, а з постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2020 у справі №910/1087/20 було відомо, що такі докази повинні були бути поданими до закінчення підготовчого провадження у даній справі. При цьому для розуміння даних обставин знання в галузі права є необов`язковими, оскільки наведені судові рішення мотивовані доступним для розуміння пересічних громадян стилем викладення інформації (без застосування вузькопрофільної термінології), а також позивач сам у своїй апеляційній скарзі вказував про те, що відповідні докази можуть бути подані ним до закінчення підготовчого провадження.

Провадження у даній справі було відкрите місцевим судом 07.07.2020, а підготовче провадження було закрите згідно з протокольною ухвалою від 14.09.2020. Тобто підготовче провадження у справі №910/1087/20 тривало 68 календарних днів, однак впродовж вказаного строку позивач дані докази - договори (на необхідність подання яких вказував суд в ухвалі від 03.02.2020) до суду не подавав.

По-друге, дана позовна заява була подана позивачем у січні 2020 року, в той час як карантин на всій території України був запроваджений постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020.

Тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" звернулось до Господарського суду міста Києва із даною позовною заявою за два місяці до запровадження карантину, а відтак не було позбавлене можливості звернутись за професійною правничою допомогою для підготовки даного позову з метою його подання до суду.

Більше того, провадження у даній справі (після апеляційного перегляду ухвали про повернення позовної заяви без розгляду) було відкрите 07.07.2020.

Натомість з 11.05.2020 в Україні почато перший етап послаблення карантинних обмежень, введених у зв`язку з епідемією коронавірусу, зокрема, дозволено діяльність адвокатів (відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України 04.05.2020 №343).

Отже, станом на липень 2020 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" була наявна можливість звернутись за професійною правовою допомогою, а відтак твердження позивача про те, що він не міг скористатись таким своїм процесуальним правом у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), не відповідають дійсності.

Апеляційний суд також відзначає, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" Шитий С.В., який подавав позовну заяву та апеляційну скаргу на ухвалу про повернення позовної заяви від 20.02.2020 (в якій сам вказував про можливість подання доказів до закінчення підготовчого провадження у справі), після відкриття провадження у справі №910/1087/20 звернувся до місцевого господарського суду із клопотанням вих. №01/09 від 01.09.2020, в якому просив розгляд справи №910/1087/20 провести за наявними у справі документами. У свою чергу представник позивача - адвокат Попач І.М., який брав участь у підготовчому засіданні 14.09.2020, в якому здійснювалась фіксація технічними засобами, вказав, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" відсутні клопотання та останнє не заперечує проти закриття підготовчого провадження.

До того ж факт відсутності в матеріалах справи належних доказів права власності позивача на спірні автомобілі був встановлений у судовому засіданні 28.09.2020 на стадії дослідження місцевим судом доказів, в якому бав участь представник позивача - адвокат Попач І.М. за наслідками ознайомлення останнього із матеріалами справи (для чого судом у судовому засіданні оголошувалась технічна перерва), однак клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та поновлення строків на їх долучення було подане до відділу діловодства суду лише 22.10.2020, тобто зі спливом 22 календарних днів. Клопотання позивача не містить будь-яких пояснень з приводу такого тривалого зволікання із подання цього клопотання та доказів (двох договорів), а також необхідності такого значного проміжку часу для його подання.

З огляду на наведені обставини, місцевий суд підставно визнав неповажними наведені позивачем причини пропуску встановленого законом строку на подання доказів та відмовив у його поновленні.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином місцевий суд, дійшовши висновку про неповажність наведених позивачем причин пропуску строку та керуючись приписами ст. ст. 80, 113, 118 Господарського процесуального кодексу України, правомірно протокольною ухвалою від 26.10.2020 залишив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" про долучення доказів із доданими до нього документами без розгляду.

Колегія суддів також окремо відзначає, що клопотання позивача про доручення доказів від 22.10.2020 фактично є ще й заявою про зміну підстав позову, оскільки письмово визначає такі нові підстави, як наявність договору купівлі-продажу транспортних засобів від 13.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бабенко В.В. 13.03.2018 за реєстровим №536, та договору застави транспортних засобів №2351ТС/1107, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 29.11.2017 за реєстровим №з-6565, які стосуються безпосередньо предмету спору, але не згадувались в позовній заяві та інших заявах позивача. Адже, як зазначалось вище, безпосередньо у позовній заяві позивач вказував, що до нього перейшло право вимоги за договорами забезпечення (застави транспортних засобі) і він звернув стягнення на відповідні транспортні засоби (стор. 5, 6 цієї постанови). Разом з тим, на думку колегії суддів, зміна підстав позову на стадії розгляду справи по суті є істотним порушенням вимог ч. 3 ст. 46 ГПК України.

Беручи до уваги встановлені вище обставини у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що позивач не довів належності йому на праві власності транспортних засобів Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_1 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140К, державний номер НОМЕР_3 , а відтак і порушеного права у зв`язку з накладенням на таке майно арешту, а тому суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" слід відмовити.

Також колегія суддів не приймає посилань представників позивача та відповідача-2 (див. пояснення відповідача-2 від 05.07.2021 з додатками) на ті обставини, що постановою державного виконавця від 07.06.2021 у виконавчому провадженні ВП №59285142 наказ Господарського суду міста Києва № 910/1781/15-г від 07.3.2017 повернутий стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника (ТОВ «КрАЗ Лізинг») і скасовано інші заходи примусового виконання рішення, що могло б бути підставою для скасування рішення суду від 26.10.2020 та закриття провадження у справі. Адже такі обставини сталися вже у 2021 році і аж ніяк не спростовуються правомірності прийнятого місцевим судом рішення на час його ухвалення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Стоун" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі №910/1087/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 у справі №910/1087/20 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1087/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 15.07.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова