ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021м. ДніпроСправа № 904/7030/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Тертишної К.В.

та представників:

від позивача: Руденко С.О. - адвокат; Філоненко Т.А.; Тищенко Ю.Г.;

від відповідача: Матухно І.А. - адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Грейд", м. Дніпро

про стягнення 19 931 247,48 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Грейд" 19 931 247,48 грн, з яких: 19 330 649,04 грн - плата за користування вагонами;600598,44 грн - збір за зберігання вантажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за період з квітня по серпень 2020 року на адресу відповідача надійшло 533 власних вагонів за залізничними накладними: №№42100263, 42094664, 42098707, 42139055, 42145854, 42105841, 42145862, 42105833, 42092999, 42156638, 42073973, 42156307, 42112318, 42112326, 42135533, 42112334, 42311472, 42312314, 42309898, 42307066. 42226506, 40299976, 40311805. 40305716, 40377624, 40404022, 40364143. 40404014, 40447955, 40428914, 40455560, 40459620, 40620353, 49359425, 49370984, 41088576, 41118035, 41118019, 41086778. 41086786, 41086794, 41086695, 41117995, 41115106, 41117987, 41118001, 41086653, 41085101, 41118027, 41085143, 41085077, 44506921, 41054321, 41054313, 41054347, 41195504, 42309898, 40299976, 41272576, 41272550, 41279407, 49549892, 49549900, 95707337.

Вагони за цими накладними простоювали на базі № 46 станції Привільне, колії якої відповідно до Техніко-розпорядчого акта станції Привільне ф. ДУ-41 (ТРА) є коліями Бази відстою № 46 та перебувають у віданні й на балансі структурного підрозділу Регіональної філії «Придніпровська залізниця». Позивач стверджує, що ці колії є коліями залізниці у розумінні частини другої статті 119 Статуту залізниць України. Час користування відповідачами вагонами внесено до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№13070020, 16070022, 19070025, 24070030, 27070031, 28070035, 31070036, 07080040, 11080041.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховано плату за користування вагонами за Пам`ятками про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 №№ 9, 8, 17, 23, 24, 14, 15, 6, 7, 16, 21, 22, 10, 13 та №№ 15, 16, 14, 17, 18, 19, 21, 20, 22, 23, 24, 27, 29, 30 у сумі 19 330 649,04 грн (з ПДВ) та збір за зберігання вантажу у сумі 600 598,44 грн (з ПДВ), які включено до накопичувальної картки форми ФДУ-92 №22129003 від 22.12.2020.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

У відзиві на позов, що надійшов до суду 28.01.2021, відповідач позов не визнає з наступних підстав.

Так, відповідач посилається на те, що директор товариства відповідача Дядюра В.С. не підписував наданий позивачем договір № 02665/Пр3-2020 від 24.04.2020 про надання послуг щодо перевезення вантажів. Проставлений від його імені підпис у цьому договорі навіть візуально відрізняється від дійсного зразка підпису директора товариства, що на думку відповідача є підставою для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Також відповідач вважає, що строк дії договору № 02665/Пр3-2020 від 24.04.2020 закінчився 31.05.2020, а тому заборгованість, яка нарахована за квітень - серпень 2020 року, заявлена в період, коли дія договору закінчилася.

Крім того, відповідач зазначає, що між відповідачем та експлуатаційним вагонним депо Батуринська було укладено письмову угоду, відповідно до якої відповідачу надано залізничну колію для подавання (забирання) та навантаження (вивантаження) вагонів з вантажем. За таких обставин відповідач зауважує, що база № 46 відстою вагонів, де знаходилися спірні вагони, відповідно до пункту 1.8 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій є місцем незагального користування й відповідно до пункту 15 розділу Ш Правил користування вагонами за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Нарахування збору за зберігання вантажу на коліях незагального користування нормами чинного законодавства не передбачено.

Відповідач звертає увагу суду й на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надсилання на його адресу наданих позивачем електронних відомостей форми ГУ-46 (а.с. 66 - 79 том 2).

01.02.2021 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскаржуючи при цьому підписання його керівником Дядюрою В.С. договору від 24.04.2020 № 02665/Пр3-2020 про надання послуг з перевезення вантажів (а.с. 82-83 том 2).

04.02.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якому доводить безпідставність викладених у ньому тверджень відповідача.

Спростовуючи висновки відповідача про не укладення договору № 02665/Пр-З-2020 від 24.04.2020, позивач посилається на те, що відповідачем здійснювалася передоплата з посиланням на цей договір із зазначенням коду платника, встановленого цим же договором, а тому відповідачем було здійснено дії щодо схвалення правочину. Також у договорі наявний відтиск печатки товариства відповідача.

Стосовно доводів відповідача щодо строку дії договору № 02665/Пр-З-2020 від 24.04.2020, позивач зазначає, що додатковою угодою сторони погодили продовжити дію цього договору до 30.06.2020 включно, а в подальшому відповідач приєднався до публічного договору за заявою про прийняття в цілому пропозиції укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №41869833/2020-0001 від 22.06.2020.

Також позивач указує на те, що наведені відповідачем обґрунтування укладення письмової угоди зі станцією Батуринська не стосуються спору між сторонами, оскільки ця угода була укладена для виконання вантажних операцій, у той час як спір виник у результаті відсутності згоди відповідача на списання плати за користування порожніми власними вагонами без проведення вантажних операцій на станції Привільне та збору за зберігання рухомого складу на своїх осях.

При цьому, колії, які перебувають у віданні та на балансі структурного підрозділу Регіональної філії «Придніпровська залізниця», у тимчасове користування відповідачу не передавалися.

Крім того, позивач посилається й на те, що власні порожні вагони перебували у межах станції Привільне без укладання договору про подачу та забирання вагонів, що є додатковим доказом того, що колії, які передані у відання структурного підрозділу Регіональної філії «Придніпровська залізниця», не є під`їзними, а є коліями залізниці загального користування (а.с. 94 - 137 том 2).

09.02.2021 позивач подав до суду заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи, в яких посилається на аналогічні обставини, зазначені у відповіді на відзив (а.с. 138 - 142 том 2).

22.02.2021 позивач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії акта № ЦБ-11/40 службової перевірки від 27.10.2020, копії витягу з Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 по станції Привільне, копії платіжних доручень від 05.05.2020, 06.05.2020, 30.06.2020 про внесення відповідачем передоплати за договором № 02665/Пр3-2020 від 24.04.2020 (а.с. 143 164 том 2).

У запереченнях на відповідь на відзив, які подані до суду 24.02.2021, відповідач посилається на необґрунтованість позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

Відповідач зазначає, що долучений позивачем до справи лист відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг для перевезення мінеральних добрив не можна розцінювати як пропозицію на укладення договору № 02665/Пр-З-2020 від 24.04.2020, оскільки цей лист не містить дати, а також він за змістом стосується перевезення мінеральних добрив, а не предмету договору № 02665/Пр-З-2020 від 24.04.2020.

Також відповідач посилається на обставини, аналогічні викладеним у відзиві на позов (а.с. 170 - 178 том 2).

05.03.2021 позивачем у порядку частини п`ятої статті 161 ГПК України подані, а судом прийняті додаткові пояснення щодо особливостей оформлення між сторонами договірних відносин із залізничного перевезення вантажів, а 18.03.2021 докази підписання керівником відповідача електронним підписом додаткової угоди про припинення договору № 02665/Пр3-2020-0001, заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 41869833/2020-0001 від 22.06.2020, повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-41869833/2020-0001 від 22.06.2020 (а.с. 182 200 том 2).

Ухвалою суду від 04.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02.02.2021. Протокольною ухвалою від 02.02.2021 підготовче засідання відкладено до 23.02.2021, чергове підготовче засідання призначено на 18.03.2021.

Ухвалою суду від 18.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.03.2021, після чого оголошувалася перерва до 20.04.2021 та до 13.05.2021.

Судове засідання 13.05.2021 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі.

Ухвалою суду від 24.05.2021 призначалося судове засідання на 15.06.2021, після чого оголошувалася перерва до 06.07.2021.

У судовому засіданні 06.07.2021 представники сторін надали пояснення, аналогічні своїм заявам по суті справи.

За наслідком судового засідання 06.07.2021 судом підписано й проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлас Грейд" (далі замовник) укладено договір № 02665/ПрЗ-2020 від 24.04.2020 про надання послуг (далі - договір) (а.с. 55 - 69 том 1).

Згідно з пунктом 1.1 договору предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для переведення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

За змістом пункту 1.2 договору перевезення це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (із змінами та доповненнями), Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26 03 2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04 2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

За умовами підпунктів 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8 пункту 2.1 договору замовник зобов`язаний:

- оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги із сум внесеної передоплати за кодом платника;

- самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору; при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника;

- відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання із сум внесеної передоплати за кодом платника;

- здійснювати оформлення платіжних доручень і в реквізиті «Призначення платежу» вказувати наступне: «Оплата за перевезення вантажів та надані послуги згідно з договором №(номер договору), (дата укладання договору), № особового рахунку (код платника, наданий замовнику відповідно до пункту 2.3.3 цього договору), у т.ч. суму ПДВ».

Відповідно до пункту 2.3.3 договору перевізник зобов`язаний відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника №25639784; присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 4311.

Розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються відповідно до умов Збірника тарифів (пункт 3.1 договору).

За умовами пункту 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2 розділу 14 договору.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 договору сторони домовилися про використання електронного документообігу.

Для організації електронного документообігу використовуються інформаційні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО (програмно-апаратний комплекс «Архів електронного документообігу залізничного транспорту» з комплексною системою захисту інформації відповідно до вимог законодавства України).

Підпунктом 8.2.2 договору передбачено можливість оформлення наступних документів з накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП):

- відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46;

- відомість плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а;

- повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами;

- накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів форми ФДУ-92;

- повідомлення про прибуття вантажу;

- повідомлення про подавання вагонів;

- договір про надання послуг і додатки до нього тощо.

Згідно з пунктом 12.1 договору цей договір набуває чинності з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з моменту підписання до 31.05.2020.

Додатковою угодою від 29.05.2020 сторони виклали абзац перший пункту 12.1 договору в наступній редакції: «Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з моменту підписання до 30.06.2020».

Цією ж додатковою угодою сторони встановили, що договір вважається припиненим (розірваним) 30.06.2020 включно відповідно до пункту 12.2 такого договору.

Додаткова угода підписана сторонами електронними підписами, у тому числі й керівником відповідача директором Дядюрою В.С., що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 103, 195, 196 том 2).

22.06.2020 сторони уклали договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом приєднання відповідача в особі його керівника Дядюри В.С. до публічного договору № 41869833/2020-0001 від 22.06.2020 (а.с. 104 120 том 2). Електронні підписи сторін підтверджуються протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 194, 197 - 199 том 2).

На підтвердження укладення договору позивач сформував 22.06.2020 повідомлення про укладення договору № 41869833/2020-0001 від 22.06.2020 з присвоєнням відповідачу коду відправника/одержувача 4311, коду платника 2563978 та з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером (а.с. 105, 199 том 2).

Відповідно до пункту 1.1 предметом цього договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних із цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилася та згодна з усіма умовами договору (пункт 1.7 договору).

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (пункт 1.10 договору).

За умовами підпунктів 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6 пункту 2.1 договору замовник зобов`язаний:

- оплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором із сум внесеної передоплати за кодом платника; самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника;

- відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання із сум внесеної передоплати за кодом платника;

- здійснювати оформлення платіжних доручень і в реквізиті «Призначення платежу» вказувати наступне: «Оплата провізних та інших платежів з договором від /дата укладання договору/, № особового рахунку (код платника, наданий замовнику), основна сума ________ та сума ПДВ _________».

Пунктом 3.4 договору сторони встановили, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі плата за користування власними вагонами перевізника).

Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється: до 30.09.2020 включно у розмірі, визначеному в розділі V Збірника тарифів як для вагонів перевізника (пп. 3.4.1 договору).

Моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4 договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами. Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування вагонами перевізника у випадках, вказаних у п. 33.4 договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них (пп. 3.4.3 договору).

Сторони передбачили, що збір за зберігання порожнього власного вагону перевізника на місцях загального користування не нараховується (пп. 3.4.5 договору).

За умовами пункту 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у розділі 14 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання.

Пунктом 8 договору сторони погодили між собою порядок організації електронного документообігу.

Так, для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи перевізника.

Електронний документообіг між перевізником і замовником передбачає оформлення документів з накладанням КЕП (із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача), якщо їх оформлення в електронній формі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановлено обов`язковість паперового оформлення, а саме:

- акт загальної форми ГУ-23;

- акт про затримку вагонів форми ГУ-23а;

- пам`ятка про подавання/забирання вагонів форми ГУ-25;

- відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46;

- накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів форми ФДУ-92;

- повідомлення про прибуття вантажу, що прибув на адресу замовника на станції призначення та інші;

- повідомлення про час подавання вагонів під навантаження та інші документи.

Згідно з пунктом 12.1 цей договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником у повідомленні про оприлюднення договору, здійсненого на веб-cайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

У квітні серпні 2020 року за залізничними накладними №№ 42100263, 42094664, 42098707, 42139055, 42145854, 42105841, 42145862, 42105833, 42092999, 42156638, 42073973, 42156307, 42112318, 42112326, 42135533, 42112334, 42311472, 42312314, 42309898, 42307066. 42226506, 40299976, 40311805. 40305716, 40377624, 40404022, 40364143. 40404014, 40447955, 40428914, 40455560, 40459620, 40620353, 49359425, 49370984, 41088576, 41118035, 41118019, 41086778. 41086786, 41086794, 41086695, 41117995, 41115106, 41117987, 41118001, 41086653, 41085101, 41118027, 41085143, 41085077, 44506921, 41054321, 41054313, 41054347, 41195504, 42309898, 40299976, 41272576, 41272550, 41279407, 49549892, 49549900, 95707337 (далі спірні залізничні накладні) залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ТОВ «Атлас Грейд» порожні власні вагони (далі спірні вагони) (а.с. 204 - 251 том 1, а.с. 1 - 59 том 2). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Привільне Придніпровської залізниці.

Після прибуття 533 спірних вагонів на станцію призначення позивач повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с. 144 - 154 том 2).

У подальшому за заявами відповідача вагони, які прибули на станцію Привільне Придніпровської залізниці за спірними залізничними накладними подано на під`їзну колію «Експлуатаційного вагонного депо Батурінська» для відстою, що відображено у пам`ятках про подавання вагонів форми ГУ-45, що знаходяться у справі.

27.10.2020 за актом № ЦБ-11/40 службової перевірки встановлено, що з дозволу начальника станції Привільне для ТОВ «Атлас Грейд» безпідставно були подані вагони-зерновози у відстій на колії Бази № 46 зі стягненням зборів тільки за подачу й забирання вагонів.

Згідно з розділом 2 «Перелік під`їзних колій, місце їх примикання» Техніко-розпорядчого акта станції Привільне форми ДУ-41, затвердженого 30.09.2016 та введеного в дію 15.11.2016, по станції Привільне обліковуються 3 під`їзні колії: ТОВ «Привільнянське хлібозаготовільне підприємство», ТОВ «Трансшіпмент-Газ», ТОВ «Сучасна вагонна компанія». Тобто, за знаходження вагонів-зерновозів ТОВ «Атлас-Грейд» на території Бази № 46 плата за користування та зберігання вагонами повинна нараховуватися, але внаслідок звільнення останнього від плати за користування вагонами, зборів за виконання маневрової роботи та за зберігання рухомого складу на своїх осях були нанесені збитки АТ «Укрзалізниця» у сумі 20014036,68 грн з ПДВ, з яких: 82 789,20 грн за виконання маневрової роботи локомотивами; 19330 649,04 грн плата за користування вагонами; 600598,44 грн збір за зберігання власних вагонів (а.с. 155 162 т ом 2).

За наслідками службової перевірки, за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за Відомостями форми ГУ-46 №№ 13070020, 16070022, 19070025, 24070030, 27070031, 28070035, 31070036, 07080040, 11080041, відповідно до Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів загальної форми про затримку вагонів позивачем нараховано плату за користування вагонами у загальній сумі 19 330 649,04 грн (з ПДВ) та збір за зберігання вантажу у сумі 600598,44 грн (з ПДВ), які також включені до накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 22129003 від 22.12.2020 (а.с. 140 - 203 том 1).

Відповідач заявлені до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 19330649,04 грн та збір за зберігання вантажу у сумі 600 598,44 грн не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для стягнення з відповідача плати за користування вагонами й збору за зберігання вантажів.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 34 Статуту про час подачі вагонів під завантаження, вивантаження засобами відправника, одержувача начальник станції зобов`язаний повідомити їх не пізніше ніж за 2 години до подачі.

За статтею 42 Статуту передбачено, що залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення.

Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням.

Вантажовласники, порти відшкодовують залізницям плату за користування вагонами інших держав від часу прийому цих вагонів від залізниці до повернення їх після виконання вантажних операцій у порядку, визначеному Укрзалізницею відповідно до міжнародних договорів України з цих питань.

Якщо подання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, з нього стягується плата за весь час затримки вагонів на станції навантаження.

Якщо вантажовідправник заявить про відмову від цих вагонів, плата нараховується до моменту одержання відмови.

У разі відмови від раніше замовлених спеціальних вагонів, з вантажовідправника стягується плата за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження, але не більш як за 300 кілометрів. Зазначена плата не стягується, якщо ці вагони були використані на станції навантаження іншим вантажовідправником протягом доби з моменту їх прибуття.

Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами.

У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Час перебування вагонів (контейнерів) на залізничній під`їзній колії визначається за їх номерами (стаття 72 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 121 Статуту вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;

в) у інших випадках, передбачених Правилами.

За змістом статті 125 Статуту після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Якщо вантаж адресовано одержувачу, якого не виявилося на станції призначення, відповідальність перед залізницею несе відправник.

Статтею 129 Статуту встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила, Правила користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пункту 3 Привал облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

За пунктом 4 Правил відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Про закінчення вантажних операцій і готовність вагонів до забирання локомотивом залізниці вантажовласник повинен повідомити станцію (форма повідомлення наведена у додатку 12). Спосіб повідомлення встановлюється в договорі про експлуатацію під`їзної колії (договором про подавання та забирання вагонів).

У повідомленні робиться відмітка про час його передачі та прийняття, вказуються прізвища працівників вантажовласника і станції, які його передали та прийняли.

У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання.

Вантажовласник повинен призначити для приймання і передачі повідомлень працівників; їхні прізвища та номери телефонів надаються начальнику станції.

Повідомлення про час подавання порожніх вагонів під навантаження не потребується, якщо вони використовуються для подвійних операцій.

Для запису повідомлень на станції ведеться "Книга повідомлень" (додаток 7).

Облік часу користування контейнерами здійснюється за Пам`ятками про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8).

Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

У разі подавання вагонів без повідомлення, початок часу користування ними обчислюється після закінчення передбачених Правилами користування вагонами і контейнерами двох годин.

У разі подавання вагонів із запізненням, після часу, зазначеного у повідомленні, час користування обчислюється з моменту фактичної подачі, якщо запізнення не перевищує двох годин.

У разі запізнення понад дві години вагони вважаються поданими без повідомлення.

Про зарахування для подвійних операцій (розвантаження одержувачем та наступне навантаження вагона цим же одержувачем або розвантаження та наступне навантаження вагона на одній під`їзній колії у разі проведення розрахунків із залізницею за користування вагонами власником під`їзної колії) у графі 14 "Примітки" Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) робиться відмітка "Подвійна операція".

Плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (додаток 10), які оформляються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

На станціях та під`їзних коліях із значним обсягом вантажної роботи облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними повинен провадитися з використанням персональних електронних обчислювальних машин за спеціально розробленою програмою.

Відповідно до пунктів 5 - 8 Правил плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

За змістом пункту 12 Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил).

Відповідно до пункту 16 Правил вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Порядок та умови розрахунків за перевезення вантажів визначаються Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила розрахунків за перевезення вантажів).

Відповідно до 2.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

Пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг.

Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Порядок нарахування плати за зберігання вантажів залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644).

Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (пункт 4 Правил № 644).

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється:

якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

при переадресуванні після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

при затримці з моменту затримки (пункт 8 Правил № 644).

Відповідно до пункту 9 Правил № 644 за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила № 334), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Отже, належними й допустимими доказами нарахування плати за користування вагонами є відомості форми ГУ-46, а збору за зберігання вантажу накопичувальні картки форми ФДУ-92, які можуть складатися в електронній формі.

У будь-якому разі вони мають бути складені відповідно до затверджених форм на підставі, серед іншого, актів загальної форми про затримку вагонів із зазначенням часу початку й закінчення затримки.

На підтвердження належного нарахування відповідачу заявленої до стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу позивач надав електронні відомості форми ГУ-46 №№ 13070020, 16070022, 19070025, 24070030, 27070031, 28070035, 31070036, 07080040, 11080041 та накопичувальну картку форми ФДУ-92 № 22129003 від 22.12.2020 (а.с. 140 - 203 том 1).

Суд не приймає ці докази як належні й допустимі з огляду на таке.

Як убачається з наданої відомості форми ГУ-46 № 13070020 з електронним підписом працівника вантажовласника жодних посилань на акти загальної форми вона не містить, плата за користування вагонами визначена у сумі 0,00 грн, у графі «Примітки» підстави для звільнення відповідача від плати не зазначені (а.с. 141 том 1).

Відомості форми ГУ-46 №№ 16070022, 19070025, 24070030, 27070031, 28070035, 31070036, 07080040, 11080041 містять посилання на акти, однак позивач цих актів суду не надав. При цьому ці відомості також мають недоліки, а саме:

відомість ГУ-46 № 16070022 хоча й містить електронний підпис вантажовласника, однак плата за користування вагонами визначена у сумі 0,00 грн, у графі «Примітки» підстави для звільнення відповідача від плати не зазначені (а.с. 143-144 том 1);

відомості ГУ-46 №№ 19070025, 24070030, 28070035, 31070036, 11080041 не містять електронного підпису вантажовласника, плата за користування вагонами визначена у сумі 0,00 грн, у графі «Примітки» підстави для звільнення відповідача від плати не зазначені (а.с. 148 150, 158 - 162, 187 - 189, 193 - 195, 202 том 1);

відомості форми ГУ-46 №№ 27070031, 07080040 хоча й містять визначену плату за користування вагонами у сумі 547,00 грн та 164,10 грн відповідно, однак електронним підписом вантажовласника вони не підписані.

Відсутність підпису може свідчити про відмову вантажовласника від підписання відомостей форми ГУ-46, що потребує, у свою чергу, складання акта загальної форми й за відсутності заперечень останнього проти нарахованої плати за користування вагонами не вимагає звернення до суду, а дає підстави для списання коштів з особового рахунку вантажовласника.

Акти загальної форми про відмову вантажовласника від підписання відомостей форми ГУ-46 позивач суду не надав.

Щодо накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 22129003, то вона не може бути доказом правомірного нарахування плати за користування вагонами. Можливість включення до неї платежів за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) за обставин наявності нормативних вимог щодо порядку нарахування плати за користування вагонами, не надає права позивачу використовувати накопичувальні картки форми ФДУ-92 для нарахування плати за користування вагонами.

Крім того, всупереч Інструкції по веденню станційної та комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 № 147-Ц, зазначена накопичувальна картка замість посилань на акти загальної форми, як основний документ, що відображає час початку та закінчення затримки, містить посилання на акт службової перевірки № ЦБ11/40.

При цьому у накопичувальній картці міститься інформація про нарахування сум за 533 одиниці вагонів, у той час як відповідно до наданих позивачем актів загальної форми ГУ-23 час початку та закінчення затримки визначено щодо 471 вагону (а.с. 81 - 137 том 1).

Також важливим є й те, що зазначені акти загальної форми ГУ-23, які є підставою для матеріальної відповідальності, складені 21.12.2020, хоча повинні бути покладені в основу відомостей форми ГУ-46, які оформлені значно раніше у період з травня по липень 2020 року. До того ж ці акти не містять підпису вантажовласника, що відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами є недопустимим. Наявне в цих актах застереження про те, що представник вантажовласника не з`явився для підписання актів, судом оцінюється критично, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження виклику такого представника.

Що ж до Пам`яток форми ГУ-45, то згідно з пунктом 3 розділу II Правил користування вагонами і контейнерами вони хоча і є одними з документів для визначення обліку часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними, однак не є вирішальними та не можуть замінити відомість форми ГУ-46. Такий облік часу й нарахування плати провадиться виключно за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46.

Заявляючи вимоги про стягнення плати за користування вагонами і збір за зберігання вантажів, позивач не врахував, що згідно зі статтею 42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-oї години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення.

Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

За вказаних обставин позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажів.

Заперечення відповідача проти позову судом не приймаються з наступних підстав.

Зокрема, доводи відповідача щодо неукладення договору № 02665/ПрЗ-2020 від 24.04.2020 не ґрунтуються на нормативних приписах.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (частина восьма статті 181 Господарського кодексу України).

Відтак, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

У справі наявні платіжні доручення відповідача від 05.05.2020, 06.05.2020, 10.06.2020, 30.06.2020, згідно з якими відповідачем здійснювалася передоплата з призначенням платежу згідно договору № 02665/ПрЗ-2020 від 24.04.2020 та з посиланням на присвоєний йому цим договором код платника 2563978 (а.с. 121-122 том 2).

Крім того, в матеріалах справи наявні додаткові угоди від 22.06.2020 про припинення договору № 02665/ПрЗ-2020 від 24.04.2020, які підписані електронним підписом керівника відповідача (а.с.194-199 том 2).

Відтак, договір № 02665/ПрЗ-2020 від 24.04.2020 не може вважатися не укладеним, однак ця обставина, як і всі інші заперечення відповідача не впливають на висновки суду щодо безпідставності позовних вимог.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем за подання позову судовий збір у сумі 298 968,17 грн повністю покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Грейд" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 19 330 649,04 грн та збору за зберігання вантажу у сумі 600 598,44 грн відмовити повністю.

Судовий збір у сумі 298 968,71 грн за подання позову до суду покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.07.2021.

Суддя І.І. Колісник