РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2021Справа № 910/2436/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк"

до 1) Приватного підприємства "Тандем", 2) ОСОБА_1 , 3) ОСОБА_2

про стягнення 636501,25 грн.

представники учасників справи: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного підприємства "Тандем" та поручителів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про солідарне стягнення за кредитним договором від 20.04.2018 № BL20065 простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 424836,62 грн., суми кредиту в порядку дострокового стягнення в розмірі 65359,42 грн., відсотків у розмірі 111104,26 грн. та 35200,95 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 у відповідності до частини 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України вирішено звернутися із запитами до відповідних органів реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, які зазначені відповідачами 2,3 за даним позовом.

Згідно отриманих відомостей місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 ; місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 .

01.03.2021 позивач подав заяву щодо виправлення недоліків у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

19.03.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява виправлення описки в позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Разом із цим, відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Суд зауважує, що ухвала суду від 23.03.2021 по відкриття провадження у справі відповідачу-1 вручена. У той же час, відповідачам-2,-3 ухвала суду від 23.03.2021 по відкриття провадження у справі та подальші ухвали в справі про повідомлення направлялися рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів-2,-3, зазначені в позовній заяві та згідно відомостей щодо реєстрації місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте конверти з копіями ухвал поверталися на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачам-2,-3 у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаною адресою та за закінченням встановленого терміну зберігання.

У той же час, згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвали суду про відкриття провадження у справі та про повідомлення направлялися за адресами місцезнаходження відповідача-1 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відповідачам-2,-3 за даними реєстрації місця проживання за відсутності заяв про зміну місцезнаходження та місця проживання.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідачі мали право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

08.07.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2018 між позивачем, як банком, та відповідачем-1, як позичальником, укладено кредитний договір № BL20065, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 1 000 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни/строки та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, викладеного в додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01.04.2021 року (пункт 1.2.2 договору).

За умовами пункту 1.3.1 договору за користування кредитними коштами, наданими за цим договором, позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти в розмірі 22 % річних; тип процентної ставки - фіксована (незмінювана) процентна ставка.

Згідно п. 1.3.2. договору за користування кредитними коштами понад строк, встановлений цим договором, банк має право додатково стягнути пеню, а позичальник при цьому зобов`язується її сплатити в наступному розмірі, а саме: у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні.

Відповідно до п. 5.1. договору у випадку настання будь-якої із перелічених у пункті обставин та направленні банком позичальнику відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за договором з дня відправлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику, якщо інший новий термін/строк виконання основного зобов`язання позичальника не передбачений в такому повідомленні/вимозі банка. При цьому, вважається, що строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором закінчився в день відправлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику або в інший новий термін строк, якщо він зазначений у такому повідомленні/вимозі.

У подальшому, 14.08.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, в якій сторони підтверджують, що на момент укладення додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за договором становить 715 473,06 грн., у т.ч.: заборгованість за основною сумою боргу 555 555,52 грн.; прострочена заборгованість за основною сумою боргу 109 697,40 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 37 330,58 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 4 369,86грн.; заборгованість за неустойкою 8 519,70 грн.

За умовами п. 2 додаткової угоди до договору сторони домовились про встановлення відстрочення від сплати строкової заборгованості за основною сумою боргу на 3 (три) місяці за умови здійснення повного погашення заборгованості минулих періодів за процентами та заборгованості минулих періодів за неустойкою/пенею за укладеними між банком та клієнтом Кредитним договором № BL20031 від 18.07.2017, Кредитним договором №BL20039 від 28.08.2017, Кредитним договором №BL20049 від 28.11.2017, Кредитним договором №BL20059 від 23.03.2018, та Кредитним договором №BL20065 від 20.04.2018, а також погашення простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитним договором №BL20059 від 23.03.2018 та Кредитним договором №BL20065 від 20.04.2018.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем умов кредитного договору та надання відповідачу кредитних коштів у повному обсязі.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитний договір від 20.04.2018 № BL20065, 20.04.2018 між банком, позичальником та відповідачем-2, як поручителем, укладено договір поруки № 4 BL20065-П1.

Також, 20.04.2018 між банком, позичальником та відповідачем-3, як поручителем, укладено Договір поруки № BL20065-П2.

За умовами вказаних договорів поручителі зобов`язалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобов`язань, що випливають із Кредитного договору №BL20065, укладеного між кредитором та позичальником (з врахуванням всіх змін, доповнень, нових редакцій, новацій, додаткових угод, договорів про внесення змін, тощо, що внесені/укладені до нього або можуть бути внесені/укладені в подальшому).

Пунктом 2.1 договорів поруки порукою забезпечується виконання наступних зобов`язань: повернення кредиту в сумі 1000000 грн., сплати процентів за користування кредитом за фіксованою за типом процентною ставкою в розмірі 22 %, а також комісій, винагород, інших платежів в розмірі, строки, на умовах та в порядку, що визначені кредитним договором, сплати можливої неустойки (пені, штрафів) та інших платежів/сум, які підлягають сплаті кредитору, відшкодування всіх можливих збитків та витрат, виконання інших умов кредитного договору.

Відповідно до пунктів 2.4 договорів поруки останні набирають чинності з дати укладення та діють до 01.04.2024 року.

Із матеріалів справи слідує, що 15.06.2020 та 16.06.2020 позивач звертався до відповідачів з вимогами № 1939, 1941, 1950, 1977 про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, процентів, штрафних санкцій. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги.

Судом встановлено, що відповідач-1 отримав вимогу позивача 27.07.2020 відповідно до відмітки на копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 258); відомості щодо отримання відповідачами-2,-3 вимог позивача матеріали справи не містять.

Таким чином, з огляду на відсутність доказів виконання відповідачами вимог від 15.06.2020 та 16.06.2020, строк повернення кредиту є таким, що настав достроково з 27.08.2020 року.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Унаслідок прострочення виконання відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором позивач звертався до відповідачів з вимогами від 15.06.2020 та 16.06.2020 № 1939, 1941, 1950, 1977 про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, процентів, штрафних санкцій. При цьому, в даних вимогах містилася умова про те, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги.

Як встановлено судом, відповідач-1 отримав вимогу позивача 27.07.2020 відповідно до відмітки на копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 258), унаслідок чого за відсутності доказів виконання відповідачами вимог, строк повернення кредиту є таким, що настав достроково з 27.08.2020 року.

При цьому судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/23028/17.

Отже, судом встановлено, що строк повернення кредиту є таким, що настав достроково з 27.08.2020 унаслідок зміни позивачем в односторонньому порядку строку виконання кредитного зобов`язання.

Таким чином, нарахування позивачем відсотків та пені за кредитом після 27.08.2020 здійснено поза межами строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим сума таких відсотків у розмірі 42552,55 грн. та пені в розмірі 21493,71 грн. не підлягають стягненню.

Суд також наголошує на правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, відповідно до якої за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Разом із цим, у межах даної справи річні проценти на підставі другої частини статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо.

За положеннями договорів поруки відповідачі-2,-3 зобов`язалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобов`язань щодо повернення, зокрема, суми кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, процентів та санкцій за кредитним договором від 20.04.2018 № BL20065.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Тандем" (03040, м. Київ, вул. Деміївська, 43-А; ідентифікаційний код 30302479), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 490196 (чотириста дев`яносто тисяч сто дев`яносто шість) грн. 04 коп. заборгованості за кредитом, 68551 (шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 71 коп. заборгованості за відсотками, 13707 (тринадцять тисяч сімсот сім) грн. 24 коп. пені.

Стягнути з Приватного підприємства "Тандем" (03040, м. Київ, вул. Деміївська, 43-А; ідентифікаційний код 30302479) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 2862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 28 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 2862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 28 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; ідентифікаційний код 21133352) 2862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 28 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 12.07.2021 року.

Суддя К.В. Полякова