ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Справа № 906/1542/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лалаян В.М., адвокат, Загурська Г.В.

від відповідача: Ляхов О.В., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 05.04.2021 суддею Тимошенком О.М. у м. Житомир (повний текст складено 12.04.2021) у справі № 906/1542/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледіс +"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про зобов`язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 до Господарського суду Житомирської області звернулось ТОВ Ледіс+" з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління" АТ КБ "Приватбанк" з позовом про зобов`язання виконати умови договору банківського обслуговування шляхом перерахування коштів у розмірі 314967,95 грн згідно платіжного доручення № 1 від 11.12.2020 протягом 2 банківських днів; розірвання договору банківського обслуговування та закриття рахунку ТОВ "Ледіс+", який відкритий в АТ КБ "Приватбанк"; стягнення з відповідача на користь позивача 31497,00 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовився виконувати договір банківського обслуговування, розірвав вказаний договір в односторонньому порядку, запропонував позивачу відкрити рахунок в іншому банку та ухиляється від обов`язку перерахувати належні позивачу кошти на інший рахунок, який відкритий позивачем в іншому банку.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.04.2021 у справі № 906/1542/20 позов задоволено частково. Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" виконати платіжне доручення №1 від 11.12.2020, яке отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледіс+", шляхом перерахування коштів в розмірі 314967,95 грн. з рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледіс+", на рахунок НОМЕР_2 , який відкритий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледіс+". Закрито провадження у справі в частині вимоги про розірвання договору. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледіс+" 5354,46 грн. пені, 2459,34 грн. судового збору, 4666,66 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказує наступне:

- суд дійшов помилкового висновку про те, що кошти на рахунку позивача були і платіжне доручення № 1 від 11.12.2020 на суму 314967,95 грн підлягало виконанню. В даному випадку судом не враховано пункти 3.1.2.2.4, 3.1.2.2.5, 3.1.2.27, 3.1.1.9.2 Умов та правил розрахунково-касового обслуговування, до яких долучився позивач. Вказаними пунктами передбачено, що клієнт доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні термінів платежів. Поряд з цим, виконання розрахункових документів здійснюється протягом операційного часу в день їх надходження та в порядку черговості, визначеної чинним законодавством України. При недостатності коштів або наявності обмежень на розпорядження рахунком, банк повертає платіжне доручення клієнту на третій день з дати відправки платіжного доручення. З огляду на це вказує, що на початок операційного дня 11.12.2020 на поточному рахунку ТОВ "Ледіс+" знаходились кошти в розмірі 314967,95 грн. На протязі операційного дня банком відповідно до черговості було здійснено ряд списань з рахунку позивача на суму 30830,13 грн, внаслідок чого залишок коштів становив 284410,64 грн. Оскільки платіжне доручення клієнта № 1 від 11.12.2020 на суму 314967,95 грн було останнє в черзі, банк не зміг його виконати через недостатність коштів на рахунку;

- в частині задоволених вимог про стягнення пені в сумі 5354,46 грн пені зазначає, що Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачає виконання вимоги про переказ коштів в тому випадку, коли на рахунку клієнта наявна сума коштів, яка зазначена у вимозі. Оскільки на рахунку клієнта зазначена у вимозі сума коштів була відсутня, що призвело до неможливості виконання останньої, відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій до банку за невиконання платіжної вимоги клієнта;

- в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу в сумі 4666,66 грн відмічає, що позивачем не було додано доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, детальний опис виконаних адвокатом робіт та здійснених ним витрат тощо. Оскільки належні та допустимі докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу відсутні у матеріалах справи, помилковими є висновки суду про доведеність цих вимог та наявність підстав для їх відшкодування.

Позивачем подано письмовий відзив на скаргу, в якому останнім звертається увага на порушення відповідачем вимог ст.ст. 256-257 ГПК України при подачі апеляційної скарги. Зокрема, скаргу подано не безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а через місцевий господарський суд. Скарга не містить відомостей щодо ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України як позивача, так і відповідача. Відсутні відомості про представників сторін. Не зазначено дату отримання копії судового рішення першої інстанції та відсутні відомості, які підтверджують повноваження Наконечної А.В., як особи, яка має право підписувати скаргу. Стосовно наведених апелянтом аргументів вказує, що відповідачем не надано жодного доказу, який підтверджує правомірність списання коштів в рамках договору банківського обслуговування рахунку в розмірі 30830,13 грн або інших можливо наявних договорів. В порушення Умов та правил банківського обслуговування (п. 3.1.2.2.27) банком не було повернуте в трьохденний строк платіжне доручення з огляду на неможливість його виконання. Поряд з цим, з моменту блокування рахунку позивача - 02.10.2020, дії по обслуговуванню рахунку зводились до зарахування грошових коштів від клієнтів та не було проведено жодного списання з рахунку. Однак, без відповідного доручення позивача списання коштів відбулось саме після подачі платіжного доручення № 1 від 11.12.2020, що вказує на недобросовісність відповідача в частині виконання договірних зобов`язань. З викладеного випливає законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів та пені. Відносно витрат на правову допомогу зазначає, що суду були надані всі необхідні документи, а саме - договір про надання правової допомоги, до даткову угоду до нього, ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі наданих послуг (з детальним описом виконаних робіт), платіжні доручення про здійснення оплати. Відповідно твердження апелянта про відсутність доказів надання правничої допомоги є безпідставним та необгрунтованим. З урахуванням вказаного просить відмовити в задоволенні скарги.

За умовами ст.. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ледіс+" (позивач) та Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (відповідач) укладено договір банківського рахунку №17624 ( НОМЕР_3 ) у валюті UAH (українська гривня) (а.с.15).

02.10.2020 Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" направлено повідомлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ледіс+" №20.1.0.0.0/7- 20201002/4403 (а.с.22) про розірвання договору банківського рахунку №17624 від 27.10.17 та запропоновано позивачу на протязі 30 днів від дня надсилання повідомлення звернутися у відділення банку із відповідними документами для перерахування залишку коштів на рахунок відкритий позивачем в іншому банку .

05.10.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Ледіс+" звернулося до Банку із Заявою про перерахування залишку коштів на рахунку № НОМЕР_1 на відкритий товариством розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ "Прокредит Банк" (а.с.17).

08.10.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Ледіс+" на адресу відповідача направило лист із повторною вимогою перерахувати кошти, наявні на рахунку ТОВ "Ледіс+" № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) в АТ КБ "Приватбанк" на рахунок іншого банку, яке отримане відповідачем 09.10.2020 та зареєстроване за вхідним 3824-ВБ (а.с.18).

У відповідь на вказаний лист Банк повторно надіслав лист від 23.10.20 (а.с.19), в якому запропонував товариству звернутися у відділення банку з відповідною заявою для перерахування залишків коштів на рахунку.

17.11.2020 позивач направив відповівдачу заяву про перерахування залишків коштів на рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) (а.с.26).

Не зважаючи на повідомлення відповідача про розірвання з ТОВ "Ледіс+" Договору банківського обслуговування, зокрема розрахунково-касового обслуговування рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), на останній були зараховані кошти 01.12.2020 в сумі 23 080,00грн. від платника ОСОБА_1 , 04.12.2020 від платника ОСОБА_2 в сумі 29000,00 грн. та 26000,00 грн., що є підтвердженням здійснення відповідачем операцій за рахунком і фактичним його обслуговуванням, що підтверджується квитанціями № 054110008, № 0.0..1 та № 0.0..1 (а.с.29-31).

10.12.2020 ТОВ "Ледіс+" звернулося в Банк із вимогою надати відповідь на лист від 17.11.2020, виписку по операціям на рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) з 02.10.2020, та провести перерахунок наявних на рахунку на момент отримання запиту грошових коштів в сумі 314967,95 грн. на підставі платіжного доручення №1 від 11.12.2020 на рахунок ТОВ "Ледіс+" в АТ "Прокредит Банк" № НОМЕР_5 (а.с.32,33).

Вказаний лист отримано відповідачем 11.12.2020 та зареєстровано за вхідним №4909-ВБ.

Станом на момент подачі позовної заяви відповідач відповіді на вимогу перерахувати залишок коштів та виписки пo рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) не надав, платіжне доручення №1 від 11.12.2020 не виконав, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Матеріали справи свідчать, що позов подано за місцезнаходженням філії "Житомирське регіональне управління" Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" з посиланням на ч. 3 ст. 29 ГПК України.

В підготовчому засіданні відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про передачу справи за підсудністю. Останнє мотивовано тим, що відповідно до положення про Філію "Житомирське регіональне управління" Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", філія є відокремленим структурним підрозділом ПАТ КБ "Приваьбанк", не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені Банку, в межах повноважень, наданих Банком та закріплених в цьому положенні. Згідно п. 3.1.5 Положення філія не має права бути відповідачем. Оскільки місцезнаходженням АТ КБ "Приватбанк" відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, тому справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарському суду міста Києва.

За результатами розгляду даного клопотання судом першої інстанції постановлено ухвалу від 15.02.2021, якою відмовлено АТ КБ "Приватбанк" в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва. Остання мотивована тим, що відповідно до ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" від 24.02.2020 товариству з обмеженою відповідальністю "Ледіс+" відкрито рахунок у Житомирському відділенні банку за адресою: м. Житомир, вул. Івана Кочерги, 6. Спір виник з приводу обслуговування саме цього банківського рахунку, тому суд дійшов висновку, що спір виник саме з діяльності представництва відповідача у місті Житомирі, отже позов може бути розглянутий у Господарському суді Житомирської області.

На зазначену вище ухвалу суду відповідачем було подано апеляційну скаргу від 24.02.2021, яка ухвалою суду першої інстанції від 02.03.2021 повернута скаржнику з підстав відсутності права на апеляційне оскарження останньої окремо від рішення суду.

Колегією суддів відмічається, що апелянт в поданій скарзі на рішення суду від 05.04.2021 не зазначає про одночасне оскарження ухвали від 15.02.2021 та не звертає увагу на порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) під час вирішення даного спору, однак в усній формі зазначив про ці обставини під час судового засідання 01.07.2021 року та вважає, що місцевим судом порушено правила підсудності.

З огляду на повноваження суду апеляційної інстанції, визначені ч. 4 ст. 269 ГПК України, за якими суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, колегією суддів було оголошено перерву в судовому засіданні до 08.07.2021 задля з`ясування вищенаведених обставин.

Відтак, судом апеляційної інстанції перевірено обставини дотримання правил територіальної підсудності та встановлено наступне.

За умовами ч. 3 ст. 269 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Судовою колегією відмічається, що застосування цієї норми може мати місце лише тоді, коли спір випливає саме з діяльності філії. У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень або коли спір не пов`язаний з безпосередньою діяльністю філії, представництва тощо, позовні заяви подаються за місцезнаходженням юридичної особи.

Як випливає з обставин спору та позовних вимог, внаслідок проведеного фінансового моніторингу згідно вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", банком повідомлено позивача про одностороннє розірвання договору банківського обслуговування та закриття поточних рахунків. При цьому здійснено блокування доступу до інтернет-системи "Приват24 для бізнесу", а також повідомлено про необхідність звернення до будь-якого відділення банку з переліком наведених документів задля оформлення процедури перерахування залишку коштів на рахунок, відкритий в іншому банку (лист повідомлення від 02.10.2020 № 20.1.0.0./7, а.с. 22). Як зазначалось вище, внаслідок тривалого невиконання вимоги перерахувати залишок коштів на рахунок позивача в іншому банку, ТОВ "Ледіс+" подано позов про зобов`язання виконати умови договору банківського обслуговування шляхом перерахування коштів у розмірі 314967,95 грн згідно платіжного доручення № 1 від 11.12.2020 протягом 2 банківських днів; розірвання договору банківського обслуговування та закриття рахунку ТОВ "Ледіс+", який відкритий в АТ КБ "Приватбанк"; стягнення з відповідача на користь позивача 31497,00 грн пені.

Таким чином, обставини спору та поданий позов стосуються розірвання договору банківського обслуговування.

Як вбачається з наданого відповідачем Положення про Філію "Житомирське регіональне управління" Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", остання надає банківські та інші фінансові послуги, передбачені цим Положенням. В переліку визначених послуг, які надаються філією (п. 2.1) передбачено відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах.

Разом з цим, вказаним положенням жодним чином не передбачено право філії здійснювати фінансовий моніторинг за вимогами Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", право розірвання договорів банківського обслуговування, закриття рахунків або вчинення інших дій, спрямованих на припинення надання фінансових послуг клієнтам банку. Зазначене стверджується також і тим, що додані до позовної заяви ТОВ "Ледіс+" листи банку про припинення договірних відносин надсилались не від імені філії, а безпосередньо від юридичної особи.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи заявлену позивачем вимогу про розірвання договору банківського обслуговування та закриття рахунку ТОВ "Ледіс+", колегія суддів дійшла висновку, що вищевказаний позов заявлено та розглянуто з порушенням територіальної підсудності, оскільки не стосується діяльності філії та не пов`язаний з її безпосередніми функціями.

Тобто правила ч. 3 ст. 29 ГПК України в даному випадку не можуть бути застовані, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції під час розгляду справи. Натомість підлягають застосуванню загальні правила територіальної підсудності, визначені ч. 1 ст. 27 ГПК України.

Враховуючи, що відповідно до відкритих даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи АТ КБ "Приватбанк" є адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д, спір підлягає вирішенню Господарським судом міста Києва.

За умовами ч. 1 ст. 279 ГПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню (в частині вимоги скасування рішення суду першої інстанції). Рішення Господарського суду Житомирської області від 05.04.2021 у справі № 906/1542/20 підлягає скасуваанню з направленням справи на розгляд за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволити частково.

Рішення господарського суду Житомирської області від 05 квітня 2021 року у справі №906/1542/20 скасувати.

Справу № 906/1542/20 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "15" липня 2021 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.