РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/5331/21
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат»

до Концерну «Військторгсервіс»

про стягнення 62646,94 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» з вимогами до Концерну «Військторгсервіс» про стягнення 62646,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 69 від 20.04.2020.

Ухвалою суду від 12.04.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.04.2021 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 12.04.2021 по усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження у справі № 910/5331/21, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

02.06.2021 через канцелярію суду, від відповідача, надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що з доказів наданих позивачем до матеріалів справи неможливо ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій з боку відповідача за договором укладеним між сторонами. Крім того, відповідач заперечує проти вимог позивача щодо компенсації витрат на правову допомогу.

17.06.2021 через канцелярію суду, від представника позивача, надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

22.06.2021 через канцелярію суду, від позивача, надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки, підпис представника та печатка відповідача на ТТН є належним підтвердженням отримання товарно-матеріальних цінностей. Також позивач вказує, що ним до матеріалів справи долучено докази понесення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» (постачальник) та Концерном «Військторгсервіс» (покупець) було укладено договір поставки № 69.

Відповідно до п. 1.1. - 1.2. договору, постачальник зобов`язується на умовах, передбачених цим договором, постачати в асортименті продукти харчування (надалі «Товар») покупцеві, а покупець зобов`язується приймати і оплачувати товар. Товар, що постачається, повинен відповідати описам до продуктів харчування з 1001 по 5021 найменувань продуктів до Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 15.11.2019 № 591. Найменування, кількість, ціна, строк поставки, адреса поставки товару вказується в замовленнях покупця, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 2.1. - 2.2. договору, поставка товару здійснюється відповідно до замовлення покупця. Замовлення подається покупцем не пізніше, ніж за 3 календарних дні до передбачуваної дати поставки на електронну адресу постачальника. Постачальник поставляє товар покупцю на умовах DDP в строки та за адресою, що визначаються покупцем в замовленні, або безпосередньо за адресою визначених отримувачів, що вказані у замовленні.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з дня поставки товару. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної та/або товарно - транспортних накладних ( далі по тексту - ТТН), які складаються у двох примірниках: один для покупця, один - постачальнику, а у випадку поставки безпосередньо до визначеного в замовленні отримувача, складається третій примірник ТТН.

Відповідно до п. 2.6. - 2.7. договору, приймання товару по найменуванню та за кількістю проводиться на підставі видаткових накладних та/або ТТН, а за якістю - згідно з документами, які засвідчуються якість та походження товару. У момент приймання - передачі товару постачальник надає покупцю видаткову накладну та/або ТТН, сертифікат якості виробника, якісне посвідчення та інші документи, що необхідні для підтвердження якості, походження та здійснення оплати.

У разі поставки товару, не вказаного в замовленні або понад кількість, зазначеного в замовленні, а також у разі поставки неякісного товару або не допоставки товару, покупець зобов`язаний повідомити про це постачальника, і має право відмовитись від даного товару, обов`язково зробивши позначку про причини відмови в видатковій накладній та/або ТТН. Якщо зазначені позначки в ТТН відсутні, то вважається, що товар поставлений у повному обсязі (п. 2.9 договору).

Згідно з п. 3.1. - 3.2. договору, ціни на товар та його асортимент зазначаються у прайс - листі, який є невід`ємною частиною договору. При зміні ціни на товар, постачальник зобов`язаний повідомити про це покупця не менше, ніж за 14 календарних днів шляхом надання нового прайс - листа для погодження покупцем. Загальна вартість цього договору складається з вартостей товару, зазначених у всіх видаткових накладних та/або ТТН, за якими здійснювалася поставка протягом терміну дії цього договору.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що всі розрахунки за цим договором здійснюються виключно в національній валюті України. Оплата партії поставленого товару здійснюється в гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарних днів з моменту отримання/поставки товару та надання покупцю належно оформлених оригіналів документів згідно замовлення покупця.

Відповідно до п. 3.5. договору, датою оплати товару вважається дата перерахування коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п.п. 5.1.1., 5.1.3. договору, постачальник зобов`язаний надавати покупцеві прайс - лист з фіксованими цінами на товар, ТТН, сертифікат якості виробника, якісне посвідчення, відповідно до п. 4.2. цього договору; поставляти товар в термін, визначений в замовленні та на умовах цього договору.

Пунктам 5.2.1 - 5.2.3. договору передбачено, що покупець зобов`язаний: за відсутності зауважень, приймати поставлені товари згідно з належним чином оформленими і підписаними документами ( ТТН) та здійснювати оплату товару на умовах цього договору. Надавати замовлення постачальникові не пізніше, ніж за 3 календарних дні до передбачуваної дати поставки. Здійснювати контрольні заходи за станом виконання договірних зобов`язань покупцем.

Відповідно до п. 6.1. - 6.2. договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України. За прострочення оплати покупцем вартості поставленого товару останній зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.1. встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 березня 2021 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Додатком № 1 до договору № 69 встановлено асортимент та вартість товару. Відповідно до додатку, вартість товару визначено : «хотинський хліб, 0, 700 упак., різаний - відпускна ціна з доставкою, грн. з ПДВ за шт. 8,16.»; «козацький хліб, 0700 упак., різаний - відпускна ціна з доставкою, грн. з ПДВ за шт. 7,49».

До матеріалів справи додано товарно-транспортні накладні, а саме : № БХКБ0010538 від 16.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0010679 від 16.01.2021 на суму 3242,34 грн.; № БХКБ0011071 від 17.01.2021 на суму 142,44 грн.; № БХКБ0011220 від 17.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0011900 від 18.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0011999 від 18.01.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0012505 від 19.01.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ0012823 від 19.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0013337 від 20.01.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0013589 від 20.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0014122 від 21.01.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ00114421 від 21.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0014866 від 22.01.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0015130 від 22.01.2021 на суму 277,20 грн.; № БХКБ0015651 від 23.01.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ0016361 від 24.01.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0016554 від 24.01.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0017056 від 25.01.2021 на суму 106,74 грн.; № БХКБ0017857 від 26.01.2021 на суму 3179,34 грн.; № БХКБ0018044 від 26.01.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0018713 від 27.01.2021 на суму 106,74 грн.; № БХКБ0019525 від 28.01.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0020171 від 29.01.2021 на суму 106,74 грн.; № БХКБ0020898 від 30.01.2021 на суму 3179,34 грн.; № БХКБ0021045 від 30.01.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0021645 від 31.01.2021 на суму 106,74 грн.; № БХКБ0022313 від 01.02.2021 на суму 3179,34 грн.; № БХКБ0022576 від 01.02.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0023184 від 02.02.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ0023970 від 03.02.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0024078 від 03.02.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0024742 від 04.02.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ0025466 від 05.02.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0025611 від 05.02.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0026310 від 06.02.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ0026968 від 07.02.2021 на суму 2875,38 грн.; № БХКБ0027109 від 07.02.2021 на суму 98,64 грн.; № БХКБ0027706 від 08.02.2021 на суму 115,74 грн.; № БХКБ0028513 від 09.02.2021 на суму 2919,66 грн.; № БХКБ0028639 від 09.02.2021 на суму 125,28 грн.; № БХКБ0029334 від 10.02.2021 на суму 89,04 грн.; № БХКБ0030092 від 11.02.2021 га суму 2919,66 грн.; № БХКБ0030229 від 11.02.2021 на суму 125,28 грн.; № БХКБ0030939 від 12.02.2021 на суму 89,04 грн.; № БХКБ0031693 від 13.02.2021 на суму 3174,30 грн.; № БХКБ0031826 від 13.02.2021 на суму 134,40 грн.; № БХКБ0032424 від 14.02.2021 на суму 96,60 грн.; № БХКБ0033108 від 15.02.2021 на суму 3174,30 грн.; № БХКБ0033208 від 15.02.2021 на суму 134,40 грн.; № БХКБ0033884 від 16.02.2021 на суму 145,20 грн.; № БХКБ0034707 від 17.02.2021 на суму 3164,70 грн.; № БХКБ0034804 від 17.02.2021 на суму 134,40 грн.; № БХКБ0035497 від 18.02.2021 на суму 145,20 грн.; № БХКБ0036270 від 19.02.2021 на суму 3164,70 грн.; № БХКБ0036409 від 19.02.2021 на суму 134,40 грн.; № БХКБ0037119 від 20.02.2021 на суму 145,20 грн.; № БХКБ0037764 від 21.02.2021 на суму 3164,70 грн.; № БХКБ0037867 від 21.02.2021 на суму 134,40 грн. Накладні містять підписи та печатки сторін. З боку відповідача ТТН скріплені печаткою філії "Східна" Концерну "Військторгсервіс". Загалом за даними накладними позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар вартістю 63511,32 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 10452в785 від 12.03.2021, відповідач перерахував на рахунок позивача 1711,55 грн.

Відповідно до виписки по банківському рахунку ТДВ «Бердянський хлібокомбінат», яку було видано АТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідач перерахував на рахунок позивач грошові кошти в загальному розмірі 159602,37 грн., а саме: 04.01.2021 грошові кошти в розмірі 100000,00 грн.; 11.02.2021 грошові кошти в розмірі 20000,00 грн.; 02.03.2021 грошові кошти в розмірі 30000,00 грн.; 12.03.2021 грошові кошти в розмірі 9602,37 грн.

Згідно банківської виписки та платіжного доручення, що додані до матеріалів справи, відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 161313,92 грн

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за січень 2021 року заборгованість Концерну «Військторгсервіс» перед ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» складала 87983,00 грн. станом на 31.01.2021. Акт містить підписи та печатки сторін. З боку відповідача даний акт є підписаним головним бухгалтером філії «Східна» Концерну "Військторгсервіс" В.М. Сінельником.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за лютий 2021 року заборгованість Концерну «Військторгсервіс» перед ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» складала 103960,86 грн. станом на 28.02.2021. Акт містить підписи та печатки сторін. З боку відповідача даний акт є підписаним головним бухгалтером філії «Східна» Концерну "Військторгсервіс" В.М. Сінельником.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом за період з 01.03.2021 по 30.03.2021 між ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» і Концерном «Військторгсервіс» за договором № 69 від 20.03.2020, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.03.2021 складала 62646,94 грн. Акт містить підписи та печатки сторін. З боку відповідача даний акт є підписаним головним бухгалтером філії «Східна» В.М. Сінельником.

За твердженням позивача, яке не було належним чином спростоване відповідачем, грошові кошти які надходили від Концерну «Військторгсервіс» були спрямовані ТДВ «Бердянський хлібокомбінат» на погашення раніше утвореної у відповідача заборгованості, крім 864,38 грн., які були зараховані позивачем в якості погашення заборгованості за накладними № БХКБ0010538 від 16.01.2021 та № БХКБ0010679 від 16.01.2021. Зважаючи на викладене вище заборгованість відповідача перед позивачем з оплати поставленого товару складає 62646,94 грн.

Оскільки відповідач оплату товару за договором в повному обсязі не здійснив, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 - 2, ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором № 69 від 20.04.2020 протягом січня 2021 року - лютого 2021 року на загальну суму 63511,32 грн. відповідно до товарно - транспортних накладних, які є підписаними сторонами.

За твердженням позивача, яке було викладене в позовній заяві, відповідач лише частково оплатив отриманий товар у розмірі 864,38 грн., решта грошових коштів перерахованих відповідачем була спрямована позивачем на погашення заборгованості, що утворилась у відповідача раніше. Дана обставина відповідачем у відзиві на позовну заяву не оскаржується.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не спростовує факту отримання поставленого за договором товару в обсягах і за ціною визначеною у товарно - транспортних накладних.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом за період з 01.03.2021 по 30.03.2021 станом на 30.03.2021 заборгованість відповідача перед позивачем складала 62646,94 грн. Зважаючи на те, що даний акт містить підпис та печатку відповідача, Суд дійшов висновку про фактичне визнання відповідачем обсягу своєї заборгованості перед позивачем.

Відповідачем не додано до матеріалів справи доказів, які б свідчили про виконання ним свого обов`язку щодо повної оплати поставленого позивачем товару у розмірі 62646,94 грн.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати поставленого товару у розмірі 62646,94 грн., а самі позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо тверджень викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, а саме, що товарно - транспортні накладні містять недоліки, які перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку Концерну «Військторгсервіс» при прийнятті товару.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відповідача наявний відокремлений підрозділ - "Східна" філія Концерну "Військторгсервіс", код ЄДРПОУ ВП 38746882.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 58-1 ГК України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 9-11 розділу ІІ, параграфу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом. На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності). В установах дозволяється також застосовувати печатки структурних підрозділів (служби діловодства, бухгалтерії, кадрової служби тощо), печатки для окремих категорій документів (для копій, перепусток, конвертів тощо), а також металеві печатки - для опечатування приміщень, шаф, сейфів. Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи. Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються. Перевірка наявності печаток і штампів здійснюється щороку комісією, призначеною розпорядчим документом керівника установи, та оформлюється актом.

Встановивши наявність відбитку печатки філії відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач (філія) несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за цих обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05 грудня 2018 року у справі № 915/878/16.

Кожна товарно - транспортна накладна містить печатку філії Концерну «Військторгсервіс», про втрату чи викрадення відповідної печатки відповідачем не зазначалось.

Крім того, відповідачем не додано до матеріалів справи доказів, які б свідчили про те, що особа, котрій належить підпис розміщений на товарно - транспортних накладних, не була уповноважена Концерном «Військторгсервіс» на прийняття товару, або що даний підпис не належить особі, яку було уповноважено приймати товар від ТДВ «Бердянський хлібокомбінат».

Відповідачем не викладено у відзиві на позовну заяву тверджень та не додано доказів, які б свідчили про те, що товар за товарно - транспортними накладними ним не отримувався.

Отже, доводи відповідача не підтверджені жодними доказами та не спростовують обгрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Стосовно покладення витрат позивача на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. на відповідача суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

11.09.2017 між Адвокатським об`єднанням «Калниш, Носова і партнери» (адвокатське об`єднання) та Товариством з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» було укладено договір № 2 - АП про надання правової допомоги. Згідно з п. 1.1. договору, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати усіма законними методами та способами юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах передбачених даним договором. Відповідно до п. 2.1. договору, адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: консультування клієнта з питань стягнення простроченої дебіторської заборгованості, надання допомоги при складанні претензій, грошових вимог, листів; організація та ведення позовної роботи за матеріалами, які готує клієнт: договору, додатки до договорів, накладні на передачу товарно - матеріальних цінностей, акти прийому - передачі, акти звірки взаєморозрахунків, банківські виписки, листи щодо виконання зобов`язань та інші необхідні матеріали, за вимогою адвокатського об`єднання; представлення в установленому порядку інтересів клієнта в усіх судових інстанціях при розгляді спорів за участі клієнта, надання допомоги в складанні процесуальної документації. Пунктом 3.1. договору передбачено, що клієнт приймає на себе зобов`язання в порядку, розмірі і на умовах, визначених даним договором, додаткових угод до нього оплатити адвокатському об`єднанню вартість наданих юридичних послуг. Відповідно до п. 4.1. - 4.2. договору, юридичні послуги, що надаються адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує шляхом щомісячного переказу суми, що дорівнює 9850,00 грн. без ПДВ. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 2 числа місяця, наступного за місяцем надання юридичних послуг, на підставі виставленого адвокатським об`єднанням рахунку. Оплата окремих витрат та інших витрат адвокатського об`єднання, пов`язаних з виконанням цього договору, здійснюється за домовленістю сторін. Пунктами 4.5., 4.7. договору передбачено, що за заявою клієнта сторони вправі узгодити вартість окремої судової справи з метою включення витрат на адвокатські послуги до суми позовних вимог. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної сторони. В акті вказуються обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг. Відповідно до п.п. 9.1., 9.4. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2020 року. Після закінчення строку дії цього договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін.

30.12.2020 сторонами було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 2 - АП від 11.09.2017. Згідно з п. 1 угоди, сторони виклали п. 9.1. договору у наступній редакції : « 9.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2023 року».

26.03.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 2 - АП від 11.09.2017. Відповідно до п. 1 - 2 угоди, сторони керуючись умовами п. 4.5. договору клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на виконання наступні роботи: збирання, аналізування та систематизацію документів щодо контрагента клієнта Концерн «Військторгсервіс» з метою підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості, що виникла на підставі договору поставки від 20 квітня 2020 року № 69. Сторони, при виконанні завдання за цією додатковою угодою погодили наступні погодинні ставки представників адвокатського об`єднання: ставка представника - 500,00 грн. за 1 робочу годину; ставка представника за участь в одному судовому засіданні - 1500,00 грн.

Відповідно до акту прийому - передачі виконаних робіт від 14.06.2021 до договору про надання правової допомоги № 2 - АП від 11.09.2017 вартість надання правничої допомоги клієнту з ведення справи № 910/5331/21, в господарському суді першої інстанції, за позовом до Концерну «Військторгсервіс» про стягнення заборгованості за договором поставки від 20.04.2020 року № 69, визначено у розмірі 3000,00 грн. Акт містить детальний опис наданих послуг та підписаним сторонами.

14.06.2021 ТДВ «Бердянський хлібокомбінат», відповідно до платіжного доручення № 2697, перерахувало на рахунок АО «Калниш, Носова і партнери» грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. Призначення платежу: «юридична правова допомога зг. Дог. № 2 - АП від 11.09.2017».

На підтвердження повноважень адвоката Носової Поліни Ігорівни представляти інтереси Товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» до матеріалів справи додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗП 001384 від 30.08.2017 та довіреність № б/н від 24.06.2019 видана Товариством з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» на ім`я Носової Поліни Ігорівни .

Згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України адвокат Носова П.І. здійснює адвокатську діяльність у формі - адвокатське об`єднання "Калниш, Носова і Партнери".

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, зважаючи на подані позивачем докази, Суд вбачає достатні підстави для покладення на відповідача витрат на правову допомогу, оскільки факт понесення таких витрат позивачем належним чином обгрунтовано та доведено.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Концерну «Військторгсервіс» (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 28 - А, ідентифікаційний код юридичної особи: 33689922) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Бердянський хлібокомбінат» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літ. Б, ідентифікаційний код юридичної особи: 00378218) заборгованість у розмірі 62646 ( шістдесят дві тисячі шістсот сорок шість) грн. 94 коп., судовий збір у розмірі 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко