СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
12.07.2021 Справа № 913/19/21
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.
за участю секретаря Гончарова О.В.
за участю представників сторін:
позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)- Зубенко В.М., довіреність від 18.01.21 р. № 96 ;
відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)- Висіцька І.В., ордер від 26.01.21 р. КВ № 410198;
Розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon клопотання Фермерського господарства "Агро-Макс" про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення, за апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Фермерського господарства Агро-Макс, смт Марківка (вх. № 1302 Л2/5) на рішення господарського суду Луганської області від 17.03.2021, ухвалене суддею Масловським С.В. в приміщенні господарського суду Луганської області (повний текст рішення складено та підписано 29.03.2021) та на додаткове рішення господарського суду Луганської області від 31.03.2021 (повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.04.2021) у справі № 913/19/21
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс", м. Київ
до Фермерського господарства "Агро- Макс", смт. Марківка, Марківський район, Луганська область
про стягнення 246 829, 70 коп.
та за зустрічним позовом Фермерського господарства Агро - Макс, смт. Марківка, Марківський р-н., Луганська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрекс, м.Київ
про стягнення 180 670 грн 39 коп.
ВСТАНОВИЛА:
Фермерське господарство Агро - Макс подало до господарського суду Полтавської області зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрекс про стягнення заборгованості у розмірі 180670 грн 39 коп. за поставлений товар-насіння соняшника відповідно до товарно транспортних накладних №1/9 від 03.09.2020, №2/9 від 04.09.2020, №2/9 від 05.09.2020, №4/9 від 09.09.2020.
У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства Агро - Макс до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрекс про стягнення 180670 грн 39 коп. відмовлено. Судові витрати покладено на позивача за зустрічним позовом.
Фермерське господарство "Агро Макс" із рішенням господарського суду Луганської області від 17.03.2021 та додатковим рішенням господарського суду Луганської області від 31.03.2021 у справі № 913/19/21 не погодилось та подало на них до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції: зазначене рішення скасувати в частині часткового задоволення вимог первісного позову та відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 235 064 грн, 70 коп. відмовити у повному обсязі, а зустрічну позовну заяву задовольнити у повному обсязі ;скасувати додаткове рішення господарського суду Луганської області від 31.03.2021 у справі № 913/19/21 та ухвалити нове рішення, яким заяву про стягнення судових витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрекс на користь Фермерського господарства "Агро Макс" задовольнити повністю; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрекс на користь Фермерського господарства "Агро Макс" усі понесені ним судові витрати за розгляд справи № 913/19/21 у суді першої та апеляційної інстанції.
03.06.2021 від відповідача за первісним позовом( позивача за зустрічним позовом)- Фермерського господарства "Агро-Макс" надійшла заява (вх. № 6412), в якій він просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції після ухвалення рішення, призначивши розгляд заяви в судове засідання із повідомленням сторін. В обгрунтування заяви посилається на неможливість надання до закінчення судових дебатів доказів, що підтверджують весь розмір понесених ним витрат під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з огляду на те, що акт приймання-передачі послуг на правничу допомогу адвоката може бути фактично підписаним тільки після останнього судового засідання, а оплата наданих адвокатом послуг здійснюється із розрахунку фактично витраченого часу на надання професійної правничої допомоги.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 у справі № 913/19/21 апеляційну скаргу Фермерського господарства Агро-Макс задоволено.
Рішення господарського суду Луганської області від 17.03.2021 у справі № 913/19/21 та додаткове рішення господарського суду Луганської області від 31.03.2021 у справі № 913/19/21 скасовано.
Прийнято нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено та задоволено зустрічний позов.
Колегія суддів, розглянувши заяву позивача про вирішення питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції , дійшла висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-3 статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до абз. б п. 4 ч.1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування або зміни судового рішення в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші ніж судовий збір судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на наведені норми, враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду даної справи постановою Східного апеляційного господарського суду 24.06.2021 у цій справі апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ФГ «Агро-Макс» задоволено та прийнято нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено та задоволено зустрічний позов, сплачені ФГ «Агро-Макс» суми судового збору за подання зустрічного позову та апеляційної скарги, а також витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на його користь з ТОВ «Агрекс»
Як зазначено вище, 03.06.2021, тобто до винесення постанови суду апеляційної інстанції у даній справі від відповідача за первісним позовом( позивача за зустрічним позовом)- Фермерського господарства "Агро-Макс" надійшла заява (вх. № 6412), в якій він просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції після ухвалення рішення, призначивши розгляд заяви в судове засідання із повідомленням сторін. В обгрунтування заяви посилається на неможливість надання до закінчення судових дебатів доказів, що підтверджують весь розмір понесених ним витрат під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з огляду на те, що акт приймання-передачі послуг на правничу допомогу адвоката може бути фактично підписаним тільки після останнього судового засідання, а оплата наданих адвокатом послуг здійснюється із розрахунку фактично витраченого часу на надання професійної правничої допомоги.
Оскільки на час прийняття зазначеної постанови ФГ «Агро-Макс» не було надано доказів понесення витрат на правничу правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, Східним апеляційним господарським судом зазначене питання не вирішувалось.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Зміст частини восьмої статті 129 ГПК України визначає алгоритм дій учасників процесу, за умови дотримання яких суд приймає до розгляду відповідне клопотання сторони. Так, у сторони спору виникає право на подання відповідних доказів понесення розміру судових витрат за умови попереднього подання заяви, в якій вона має повідомити суд про намір подати відповідні докази понесених судових витрат та термін, в який подаються такі докази.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Приписами частини 3 та 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат ФГ «Агро-Макс», пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, яке не вирішено в постанові Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 у даній справі, суд виходить з наступних підстав.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ТОВ «Агрекс» в судовому засіданні 12.07.2021 заперечував проти стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність, зокрема зазначив, що апеляційна скарга та додаткові пояснення по справі за своїм змістом подібні зустрічному позову та заявам по суті справи, поданим під час розгляду справи в суді першої інстанції, з урахуванням чого їх складання не потребувало значного обсягу роботи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
02.12.2019 між Адвокатським об`єднанням Адвокатська фірма Єфімов та партнери, виконавець, та Фермерським господарством Агро-Макс,замовник укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 58/2019, відповідно до предмету якого (п.1.1.) замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання із своєчасного та якісного надання замовнику послуг з правової допомоги, а замовник приймати та оплачувати ці послуги належним чином.
В розділі Визначення термінів до послуг сторонами віднесено, зокрема представництво інтересів замовника в судах із наділенням виконавця всіма правами сторони.При цьому сторони узгодили, що перелік послуг не є закритим та виконавець без обмежень здійснює будь-які дії, необхідні для надання правової допомоги замовнику.
Вартість послуг адвоката в пункті 3.1. Договору визначена в розмірі погодинної ставки 2500 грн. за час роботи.
Відповідно до пункту 2.6. Договору прийняття наданих послуг здійснюється шляхом підписання актів приймання-передачі наданих послуг.
На виконання вказаного Договору сторонами складено Акт приймання- передачі наданих послуг від 25.06.2021.
За цим Актом адвокатом надано наступні послуги, пов`язані з представництвом інтересів ФГ Агро-Макс при розгляді даної справи із зазначенням обліку часу, та вартості, обрахованої, виходячи з витраченого часу та погодинної ставки роботи адвоката:
- підготовка та подання 21.05.2021 до Східного апеляційного господарського суду додаткових пояснень у справі № 913/19/21- 0,8 год., вартість 2000 грн;
- участь адвоката в судовому засіданні у справі № 913/19/21, яке відбулося 03.06.2021-0,5 год, вартість 1250 грн.;
- підготовка та подання 23.06.2021 до Східного апеляційного господарського суду додаткових пояснень у справі № 913/19/21- 0,5 год., вартість 1250 грн;
- участь адвоката в судовому засіданні у справі № 913/19/21, яке відбулося 03.06.2021-0,4 год, вартість 1000 грн.;
В клопотанні ФГ Агро-Макс про долучення до матеріалів справи доказів витрат на правову допомогу адвоката від 02.07.2021 вх. № 7560 наведено детальний опис наданих послуг, які за обсягом дещо різняться з даними, що зазначені в Акті приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2021, а саме:
в Описі зазначено час,витрачений на участь в судовому засіданні у справі № 913/19/21, яке відбулося 03.06.2021-0,3 год, вартість 750 грн.в той час як в Акті щодо відповідних послуг зазначено час 0,5 год, вартість 1250 грн.;
-в Описі зазначено час ,витрачений на підготовку та подання 21.05.2021 до Східного апеляційного господарського суду додаткових пояснень у справі № 913/19/21- 0, 6 год та вартість 1500 грн., в той час як в Акті щодо відповідних послуг зазначено час 0,8 год., вартість 2000 грн;
- в Описі на відміну від Акту не зазначено про підготовку та подання 23.06.2021 до Східного апеляційного господарського суду додаткових пояснень у справі № 913/19/21- 0,5 год., вартість 1250 грн
Крім того, оцінка дій, що полягали у ознайомленні із оскаржуваним рішенням, підготовці та поданні апеляційної скарги та пояснень по справі, підготовці до судового засідання, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання Фермерського господарства «Агро-Макс про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції задовольнити частково.
Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.07.2021

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель