ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 рокуСправа № 912/1504/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №912/1504/21

за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний Банк "РАДАБАНК", 49069, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 46

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ", 25000, м.Кропивницький, вул. Братів Ельворті, буд. 7

про стягнення 14 477,47 грн

Представники сторін участі у судовому засіданні не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Акціонерний Банк "РАДАБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості по Договору №010065 про обслуговування рахунку в цінних паперах від 26.05.2017 у сумі 14 477,47 грн, яка складається з поточної заборгованості - 400,00 грн, простроченої заборгованості - 10 600,00 грн, пеня - 2 417,47 грн, штраф - 1 060,00 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №010065 про обслуговування рахунку в цінних паперах від 26.05.2017 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою від 18.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1504/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 09.06.2021 о 14:30, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

07.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява № 3000-1/02-4/2021 від 31.05.2021 із вимогою розглядати справу у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Ухвалою від 09.06.2021 відкладено судове засідання у справі №912/1504/21 на 13.07.2021 на 11:30 год.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в судовому засіданні 13.07.2021 не забезпечили.

Позивач належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 09.06.2021, направлений на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ", повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв`язку "За закінченням терміну зберігання".

Господарський суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

За приписами ч. 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, місцезнаходження відповідача суду відоме, і на таку адресу направлено ухвали суду від 18.05.2021 та 09.06.2021.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 наголошує, що відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З метою належного повідомлення відповідача про судове засідання у даній справі, судом також направлялась ухвала суду від 09.06.2021 на адресу засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ".

Також, в матеріалах справи містяться телефонограми від 08.06.2021 №4568 та від 12.07.2021 № 4624, відповідно до яких вказаний у справі не дійсний.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін.

В судовому засіданні 13.07.2021 господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні подані позивачем докази, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

26.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ (Депонент) та Публічним акціонерним товариства "Акціонерний Банк "РАДАБАНК" (Депозитарна установа) укладено Договір №010065 про обслуговування рахунку в цінних паперах (далі - Договір) (а.с. 9-12).

Відповідно п. 1.3. Статуту Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК", затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів (протоколом № 81 від 02.11.2018 р.), рішенням вищезазначених зборів змінено найменування Банку з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний Банк "РАДАБАНК" на Акціонерне товариство "Акціонерний банк "РАДАБАНК".

Акціонерне товариство "Акціонерний банк "РАДАБАНК" є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства "Акціонерний Банк "РАДАБАНК".

Відповідно до п. 1.1. якого Депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами Депозитарної установи та цим Договором надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах Депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах на підставі розпоряджень Депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 року № 735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 року № 1084/23616 (далі - Положення про провадження депозитарної діяльності), а Депонент зобов`язується сплачувати послуги Депозитарної установи.

Цінні папери (фінансовий актив) Депонента, права на які обліковуються Депозитарною установою відповідно до умов цього Договору, зберігаються Центральним депозитарієм цінних паперів відповідно до Закону України "Про депозитарну систему" (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору Депонент оплачує послуги Депозитарної установи відповідно до цього Договору та затверджених тарифів Депозитарної установи, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Тарифи на депозитарні послуги Депозитарної установи встановлюються Депозитарною установою самостійно, про що Депонент надає згоду Депозитарній установі, підписавши цей Договір.

Депозитарна установа має право ініціювати зміну тарифів за цим Договором у зв`язку із: загальним зростанням цін та/або зростанням витрат щодо ведення рахунку у цінних паперах, та/або внесенням змін у податкове законодавство, та/або активізацією інфляційних процесів.

До моменту погодження Депонентом нових тарифів на депозитарні послуги обслуговування рахунку у цінних паперах Депонента буде виконуватися за попередньо узгодженими тарифами.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що оплата за надані Депозитарною установою послуги нараховується нею щомісяця в останній робочий день місяця. Депозитарна установа до 10 числа місяця, наступного за звітним, надає (надсилає поштою) Депоненту Акт прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи, на підставі якого Депонент сплачує послуги Депозитарної установи до 20 числа місяця, наступного за звітним. Оплата послуг Депозитарної установи здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування Депонентом грошових коштів на рахунок Депозитарної установи, зазначений у Акті прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи.

Відповідно до п.п. д) п. 2.2 Договору Депозитарна установа має право змінювати тарифи за якісні послуги щодо зберігання належних Депоненту цінних паперів та обслуговування обігу цінних паперів за рахунком у цінних паперах. Про зміну тарифів Депозитарна установа сповіщає Депонента не пізніше, ніж за один місяць. Якщо Депонент не погоджується з новими тарифами, він має право протягом 1 (одного) місяця розірвати цей Договір, сповістивши про це Депозитарну установу письмово. При цьому списання цінних паперів з рахунку Депонента на рахунок Депонента у іншої депозитарної установи та закриття рахунку здійснюється за тарифами, які діяли до введення нових тарифів, інші операції припиняються.

Відповідно до п. 6.7. Договору, сторона, що не виконала умов цього договору, викладених у п. 3.1.-3.3., відшкодовує іншій стороні неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховувалася неустойка, від суми заборгованості.

За умовами п. 6.8. Договору, прострочення платежу, який передбачено п. 3.2. договору, більш як на 30 робочих днів вважається відмовою від виконання умов даного договору, у зв`язку з чим депонент, крім пені, повинен сплатити депозитарній установі штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2017р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Додатком №1 до Договору №010065 від 26.05.2017 визначено тарифи на послуги Депозитарної установи ПАТ "АБ "Радабанк", що надаються депонентам Тарифний пакет "Юридична особа-резидент" (а.с. 11-12).

У відповідності до п. 5.1. Додатку №1 до Договору Тарифного пакету "Юридична особа-резидент", тариф за облік прав власності на цінні папери без документарної форми, окрім державних цінних паперів (від номінальної вартості) складає 0,03 % від номінальної вартості пакета ЦП, але не менше 300,00 грн та не більше 3 000,00 грн в місяць.

Наказом "АТ "РАДАБАНК" "Про встановлення тарифів на послуги Депозитарної установи, що надаються депонентам", на підставі рішення Тарифного комітету та протоколу від 17.07.19 № 75/1, голова правління вирішив, що з 01.09.19 встановити Тарифи на послуги Депозитарної установи, що надаються депонентам за тарифним пакетом "Юридична особа-резидент", "Фізична особа-резидент", "Юридична особа-нерезидент", "Фізична особа-нерезидент" у розмірі згідно додатків 1-4 відповідно.

Про зміну тарифу відповідач повідомлявся відповідними листами.

Наявність на рахунках відповідача цінних паперів та їх номінальна вартість підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах на 16.07.2020 (а.с. 13).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору № 010065 від 26.05.2017, ним були надані послуги з обслуговування рахунків в цінних паперах на оплату яких позивачем було надіслану відповідачу акти прийому-передачі наданих послуг депозитарної установи №010065/07/18 від 31.07.2018 (за період з 01.07.2018 по 31.07.2018), №010065/08/18 від 31.08.2018 (за період з 01.08.2018 по 31.08.2018), №010065/09/18 від 28.09.2018 (за період з 01.09.2018 по 28.09.2018), №010065/10/18 від 31.10.2018 (за період з 01.10.2018 по 31.10.2018), №010065/11/18 від 30.11.2018 (за період з 01.11.2018 по 30.11.2018), №010065/12/18 від 29.11.2018 (за період з 01.12.2018 по 29.12.2018), №010065/01/19 від 31.01.2019 (за період з 01.01.2019 по 31.01.2019), №010065/01/19 від 31.01.2019 (за період з 01.01.2019 по 31.01.2019), №010065/02/19 від 28.02.2019 (за період з 01.02.2019 по 28.02.2019), №010065/03/19 від 29.03.2019 (за період з 01.03.2019 по 29.03.2019), №010065/04/19 від 26.04.2019 (за період з 01.04.2019 по 26.04.2019), №010065/05/19 від 31.05.2019 (за період з 01.05.2019 по 31.05.2019), №010065/06/19 від 27.06.2019 (за період з 01.06.2019 по 27.06.2019), №010065/07/19 від 31.07.2019 (за період з 01.07.2019 по 31.07.2019), №010065/08/19 від 30.08.2019 (за період з 01.08.2019 по 30.08.2019), №010065/09/19 від 30.09.2019 (за період з 01.09.2019 по 30.09.2019), №010065/10/19 від 31.10.2019 (за період з 01.10.2019 по 31.10.2019), №010065/11/19 від 29.11.2019 (за період з 01.11.2019 по 29.11.2019), №010065/12/19 від 28.12.2019 (за період з 01.12.2019 по 28.12.2019), №010065/01/20 від 31.01.2020 (за період з 01.01.2020 по 31.01.2020), №010065/02/20 від 28.02.2020 (за період з 01.02.2020 по 28.02.2020), №010065/03/20 від 31.03.2020 (за період з 01.03.2020 по 31.03.2020), №010065/04/20 від 30.04.2020 (за період з 01.04.2020 по 30.04.2020), №010065/05/20 від 29.05.2020 (за період з 01.05.2020 по 29.05.2020), №010065/06/20 від 30.06.2020 (за період з 01.06.2020 по 30.06.2020), №010065/07/20 від 31.07.2020 (за період з 01.07.2020 по 31.07.2020), №010065/08/20 від 31.08.2020 (за період з 01.08.2020 по 31.08.2020), №010065/09/20 від 30.09.2020 (за період з 01.09.2020 по 30.09.2020), №010065/10/20 від 30.10.2020 (за період з 01.10.2020 по 30.10.2020), №010065/11/20 від 30.11.2020 (за період з 01.11.2020 по 30.11.2020), №010065/12/20 від 31.12.2020 (за період з 01.12.2020 по 31.12.2020), №010065/01/21 від 29.01.2021 (за період з 01.01.2021 по 29.01.2021), разом з листами-вимогами, що підтверджується описом вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпеля поштового відділення - 09.02.2021, а також реєстрами поштових відправлень зданих у поштове відділення (а.с. 14-190).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за надані послуги не розрахувався, зокрема, акти прийому-передачі наданих послуг депозитарної установи не підписав, вмотивовану відмову від їх підписання не надав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 11 000,00 грн, що складається з поточної заборгованості - 400, 00 грн та простроченої заборгованості - 10 600,00 грн.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 11 000,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 417,47 грн пені та 1 060,00 грн штрафу у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про депозитарну систему України" рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства. Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про депозитарну систему України" депозитарна діяльність - діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр), депонентів, номінальних утримувачів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги, проте відповідач оплати таких послуг не провів, доказів зворотного суду не надав, в порушення умов пункту 3.2. Договору, надіслані акти не підписав, вмотивовану відмову від його підписання не надав.

Згідно з п. 3.2 Договору, оплата за надані Депозитарною установою послуги нараховується нею щомісяця в останній робочий день місяця. Депозитарна установа до 10 числа місяця, наступного за звітним, надає (надсилає поштою) Депоненту акт прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи, на підставі якого Депонент сплачує послуги Депозитарної установи до 20 числа місяця, наступного за звітним. Оплата послуг Депозитарної установи здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування Депонентом грошових коштів на рахунок депозитарної установи, зазначеній у акті прийому-здачі наданих послуг депозитарної установи.

Позивачем було надіслану відповідачу акти прийому-передачі наданих послуг депозитарної установи за період липня 2018 по січень 2021, що підтверджується описом вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпеля поштового відділення - 09.02.2021, а також реєстрами поштових відправлень зданих у поштове відділення.

Отже, непідписання відповідачем вказаних актів за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими відповідачем без зауважень.

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень п. 3.2. договору та ст. 530 Цивільного кодексу України, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був здійснити оплату наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за звітним, тобто починаючи з 21 числа місяця, наступного за звітним відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 010065 про обслуговування рахунку в цінних паперах від 26.05.2017 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 11 000,00 грн, що складається з поточної заборгованості - 400, 00 грн та простроченої заборгованості - 10 600,00 грн підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 417,47 грн - пені за період з 22.08.2018 по 31.12.2020 та 1 060,00 грн - штрафу у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Відповідно до п. 6.7. Договору, сторона, що не виконала умов цього договору, викладених у п. 3.1.-3.3., відшкодовує іншій стороні неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховувалася неустойка, від суми заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Оскільки положення Договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені і встановив, що у розрахунку допущені помилки у визначенні розміру нарахування пені.

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума пені у розмірі 1 086,10 грн, яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання окремо по кожному акту за період з 22.08.2018 по 31.12.2020, з урахуванням норм ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, а тому вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 060,00 грн - штрафу у розмірі 10 % від суми заборгованості, суд відзначає наступне.

За умовами п. 6.8. Договору, прострочення платежу, який передбачено п. 3.2., Договору, більш як на 30 робочих днів вважається відмовою від виконання умов даного Договору, у зв`язку з чим Депонент, крім пені, повинен сплатити Депозитарній установі штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Так, у випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Судом перевірено розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу, з урахуванням приписів чинного законодавства України та п. 6.8. Договору, та встановлено, що сума нарахована вірно, відповідно до вимог законодавства та умов Договору, а тому визнається обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача 1 060,00 грн - штрафу у розмірі 10 % від простроченої суми (10 600,00 грн).

Тож, позовні вимоги Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ" підлягають задоволенню частково.

Згідно норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ" (25000, м. Кропивницький, вул. Братів Ельворті, буд. 7, ідентифікаційний код 41334686) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (49069, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 46, ідентифікаційний код 21322127) заборгованість по Договору №010065 про обслуговування рахунку в цінних паперах від 26.05.2017 в сумі 13 146,10 грн, яка складається з поточної заборгованості - 400,00 грн, простроченої заборгованості - 10 600,00 грн, пені - 1 086,10 грн, штрафу - 1 060,00 грн, а також 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати АТ "Акціонерний банк "РАДАБАНК" (49069, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 46 та електронною поштою: ), Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕВЕНТОН ІНВЕСТ" (25000, м. Кропивницький, вул. Братів Ельворті, буд. 7).

Повне рішення складено 13.07.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук