ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 липня 2021 року Справа № 903/534/21

Суддя господарського суду Волинської області Гарбар І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №903/534/21за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська аграрна компанія» про визнання недійсним рішення загальних зборів,

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом.

08.07.2021 ОСОБА_1 надіслала на адресу суду позов до Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська аграрна компанія" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерного товариства.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішення загальних зборів ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" від 26.01.2021 оформлене протоколом № 1 позачергових акціонерів загальних зборів ПАТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" таким, що підлягає скасуванню оскільки воно прийняте без участі Позивача, яка фактично була позбавлена можливості скористатися своїми корпоративними правами на участь у цих загальних зборах та голосувати на них. В той же час на загальних зборах прийняті рішення, які істотним чином обмежують права та законні інтереси Позивача як акціонера та які не могли би бути прийняті у разі присутності Позивача.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 надіслала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони ПАТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" та її посадовим особам вчиняти дії щодо внесення змін до статуту Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" (Код ) щодо розміру статутного капіталу на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська Аграрна Компанія», які відбулися 26.01.2021;

- заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в тому числі, нотаріусам та іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні, інші дії направлені на виконання або пов`язані з виконанням рішень позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська Аграрна Компанія», які відбулися 26.01.2021.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_1 є акціонером ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" (надалі за текстом Відповідач) із кількістю акцій 13771051 штук, що складає 4,1 відсотка від загальної кількості акцій.

Вказані акції набуті заявником на підставі договору №1120/30-5-БВ-1 від 30.11.2020 (на підтвердження набуття права власності надає виписку із рахунку у цінних паперах Позивача).

Як стверджує заявник, у червні 2021 року ОСОБА_1 випадково із інформації зазначеної на сайті ПАТ Володимир-Волинська Аграрна Компанія" - http://www.vvak.bgs.kh.ua дізналася, що 22.12.2020 на сайті було опубліковано повідомлення про проведення 26.01.2021 року позачергових загальних зборів ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія". Як вбачається із порядку денного зазначеного у цьому повідомленні на голосування загальних зборів мали бути поставлені наступні питання:

- Про обрання членів лічильної комісії та прийняття рішення про припинення їх повноважень.

- Про обрання секретаря загальних зборів.

- Про затвердження порядку проведення загальних зборів.

- Про внесення змін до Положення «Про виконавчий орган Товариства» Товариства шляхом викладення його в новій редакції.

Знову ж таки у червні 2021 року із інформації, зазначеної на сайті ПАТ Володимир-Волинська Аграрна Компанія" заявник дізналася, що 11.01.2021 року на сайті було розміщено рішення про внесення змін до порядку денного загальних зборів та денна повістка була доповнена наступними питаннями:

- Про збільшення статутного капіталу Товариства шляхом розміщення додаткових акцій існуючої номінальної вартості за рахунок додаткових внесків.

- Про невикористання переважного права акціонера на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення.

- Про емісію акцій (із зазначенням учасників розміщення).

- Про визначення уповноваженого органу Товариства, якому надаються повноваження щодо забезпечення емісії акцій.

- Про визначення уповноважених осіб Товариства, яким надаються повноваження щодо забезпечення емісії акцій.

Як наслідок на загальних зборах, які були проведені 26 січня 2021 року, були прийняті наступні рішення:

- Про обрання членів лічильної комісії та прийняття рішення про припинення їх повноважень.

- Про обрання секретаря загальних зборів. - Про затвердження порядку проведення загальних зборів.

- Про внесення змін до Положення «Про виконавчий орган Товариства» Товариства шляхом викладення його в новій редакції.

- Про збільшення статутного капіталу Товариства шляхом розміщення додаткових акцій існуючої номінальної вартості за рахунок додаткових внесків.

- Про невикористання переважного права акціонера на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення.

-Про емісію акцій (Із зазначенням учасників розміщення).

- Про визначення уповноваженого органу Товариства, якому надаються повноваження щодо забезпечення емісії акцій.

- Про визначення уповноважених осіб Товариства, яким надаються повноваження щодо забезпечення емісії акцій.

З метою недопущення порушення власних прав та інтересів заявник вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову, що полягають у наступному.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов може забезпечуватися забороною відповідачу вчиняти певні дії. Згідно до п. 10 ч. 1 от. 137 ГПК України позов може бути забезпечений , іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 ГПК України Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Статтею 29 ЗУ "Про цінні папери та фондовий ринок" передбачено перелік дій, які має вчинити емітент для реалізації прийнятого ним рішення щодо емісіїї акцій. Цими діями зокрема є звернення до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України із заявою та всіма необхідними документами для реєстрації випуску акцій та проспекту емісії, вчинення дій щодо приватного розміщення акцій на підставі рішення загальних зборів акціонерів та внесення відповідних змін до статуту щодо розміру статутного капіталу.

Заявник зауважує, що вчинення вказаних дій Відповідачем у даній ситуації призведе до юридичних наслідків, для скасування яких позивачу, у випадку задоволення його позову, треба буде виконати цілу низку додаткових дій, у тому числі можливо підготувати й нові звернення до суду. Все це може суттєво ускладнити відновлення Позивачем своїх порушених прав.

З цього приводу зазначає, що станом на сьогоднішній день Національною комісією з цінних паперів вже проведено реєстрацію акцій додаткової емісії, про що свідчить рішення № 369 від 03.06.2021 щодо реєстрації випуску акцій Акціонерного товариства «Володимир-Волинська Аграрна Компанія» (без здійснення публічної пропозиції).

Зважаючи на це Позивач вважає, що належним і допустимим заходом забезпечення позову, здатним дотримати справедливий баланс інтересів обох сторін та гарантувати виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог в даній справі, є у тому числі встановлення заборони Приватному акціонерному товариству «Володимир-Волинська Аграрна Компанія» вчиняти дії щодо внесення змін до статуту Приватного акціонерного товариства «Володимир- Волинська Аграрна Компанія» щодо розміру статутного капіталу на підставі оскаржуваного протоколу загальних зборів (правомірність застосування подібного заходу забезпечення позову констатована Верховним судом у постанові від 22.02.2018 р. по справі № 910/15811/17).

Заявник зазначає про те, що вказані вище заходи забезпечення позову не спричинять для жодного із учасників справи ніяких збитків у розумінні Господарського кодексу України.

Заявник посилається на судову практику з цього питання, в ухвалах Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 у справі №910/15237/18, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 та постановою Верховного Суду від 10.10.2019, а також ухвали Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у справі № 922/3284/18 (залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019, постановою Верховного Суду від 25.04.2019р. відмовлено у відкритті касаційного провадження), невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно товариства на підставі прийнятих за відсутності позивачів рішень, це істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення їх порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову зробив Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 (справа №924/150/17).

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" вчиняти низку дій передбачених законом щодо емісії цінних паперів та заборона вчинення реєстраційних дій пов`язаних із додатковою емісією цінних паперів, є одними із визначених законом способів забезпечення позову, які передбачені зокрема ст. 137 ГПК України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій. (Постанова КГС ВС від 18.02.2019 р. у справі №922/3010/18).

Вважає, що заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства, тобто вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін. (Постанова КГС від 25 березня 2019 року у справі № 920/622/18).

Зважаючи на це заявник вважає за необхідне застосувати й такий захід забезпечення позову як заборона державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в тому числі, нотаріусам та іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні, інші дії направлені на виконання або пов`язані з виконанням рішень позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська Аграрна Компанія», які відбулися 26.01.2021 року.

При цьому, заявником врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18. Згідно з цією правовою позицією, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (Постанова КГС ВС від 18.02.2019 р. у справі №922/3010/18).

Так, на думку заявника вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав Позивача та інших акціонерів на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду (недопущення порушення з подальшим відновленням порушених прав заявника та інших акціонерів). Невжиття зазначених заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду, в разі прийняття його на користь заявника.

Правові норми, застосовані судом до спірних правовідносин.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (ст. 137 ГПК України).

Згідно з ч. 10 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою статті 10 ГПК України, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Частиною 9 ст. 137 ГПК України передбачено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу. Предметом спору у даній справі фактично є виключно питання ціни належних позивачу акцій. Судом у даній справі не вирішується спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що забезпечення позову, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заходи забезпечення спрямовані на реальне виконання рішення суду щодо відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова позиція суду стосовно обставин справи і доводів заявника.

Як встановлено судом, предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів ПАТ «Володимир-Волинська Аграрна Компанія» оформлене протоколом №1 позачергових акціонерів загальних зборів ПАТ «Володимир-Волинська Аграрна Компанія» від 26.01.2021, тобто немайнова вимога.

З урахуванням того, що предметом спору в даній справі є немайнова вимога, згідно з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу ч.4 ст.236 ГПК України, суд має дослідити чи не призведе невжиття заявлених ОСОБА_1 заходів до унеможливлення ефективного захисту порушених прав останньої, за захистом яких вона звернулась до суду та чи зможе позивач захистити права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно поданої заяви про забезпечення позову, позивач просить вжити заходи забезпечення позову передбачені п. 2 ч.1 ст.137 ГПК України, яка встановлює, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленою позивачем немайновою вимогою.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При цьому, суд відзначає, що системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія", оформлених протоколом №1 від 26.01.2021, вирішено:

по першому питанню - 1. Обрати лічильну комісію у наступному складі: Голова лічильної комісії - Васьковський Віктор Федорович. Член лічильної комісії - ОСОБА_2 . Член лічильної комісії - ОСОБА_3 . 2. Встановити, що повноваження членів лічильної комісії припиняються після складання протоколів про підсумки голосування та опечатування бюлетенів для голосування;

по другому питанню - Обрати секретарем загальних зборів ОСОБА_4 ;

по третьому питанню - Затвердити наступний порядок проведення загальних зборів: Час для виступів доповідачів з питань порядку денного - до 5 хвилин. Голова загальних зборів виносить на розгляд питання порядку денного загальних зборів у тій послідовності, в якій вони перелічені в оприлюдненому порядку денному, Голосування з питань порядку денного загальних зборів проводиться виключно з використанням бюлетенів для голосування, форма і текст, яких були затверджені Наглядовою радою Товариства. Бюлетені для голосування засвідчуються перед їх видачою акціонеру (його представнику) під час його реєстрації для участі в загальних зборах підписом голови реєстраційної комісії. Мова, якою проводяться (ведуться) загальні збори та оформлюється протокол загальних зборів є українська мова. Протокол загальних зборів підписують обрані голова та секретар загальних зборів. З усіх інших процедур та питань, які виникають під час проведення цих загальних зборів керуватися нормами Статуту, внутрішніх положень та чинного законодавства України:

по четвертому питанню - Рішення не прийнято;

по п`ятому питанню - Збільшити статутний капітал Товариства за рахунок додаткових внесків з 37870346,80 грн. до 113611040,40 грн. шляхом розміщення простих іменних акцій Товариства у кількості 688 551 760 штук номінальною вартістю 0,11 грн за одну акцію, загальною номінальною вартістю 75740693,60 грн.;

по шостому питанню - Не використовувати переважного права акціонера Товариства на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення;

по сьомому питанню - 1. Здійснити емісію простих іменних акцій Товариства; 2. Затвердити рішення про емісію акцій Товариства (без здійснення публічної пропозиції), яке викласти в окремому додатку, що с невід`ємною частиною протоколу загальних зборів акціонерів (додається). 3. Встановити, що розміщення акцій здійснюватиметься серед наступних осіб: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОРЕОЛА" "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" (код за ), що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ЗАКРИТОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ "ТИТУЛ" (код за ЄДРІСІ 2331561). ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОРЕОЛА" "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" (код за ), що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ЗАКРИТОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ "ОРЕОЛА" (код за ЄДРІСІ 2331560);

по восьмому питанню - Визначити Наглядову раду уповноваженим органом Товариства, якому надаються повноваження щодо: визначення (затвердження) ціни розміщення акцій під час реалізації переважного права та розміщення акцій у процесі емісії; залучення до розміщення андеррайтера; прийняття рішення про дострокове закінчення розміщення у процесі емісії акцій (у разі якщо на запланований обсяг акцій укладено договори з першими власниками та акції повністю оплаченії); затвердження результатів емісії акцій; затвердження звіту про результати емісії акцій; прийняття рішення про відмову від емісії акцій; повернення внесків, внесених в оплату за акції, у разі визнання емісії недійсною або незатвердження в установлені законодавством строки результатів емісії акцій органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення, або невнесення в установлені законодавством строки змін до статуту, або у разі прийняття рішення про відмову від емісії акцій; повідомлення кожного акціонера (у разі неприйняття загальними зборами рішення про невикористання переважного права), який має переважне право на придбання розміщуваних Товариством акцій, про можливість реалізації такого права в порядку, встановленому Законом України "Про акціонерні товариства";

по дев`ятому питанню - Визначити Генерального директора уповноваженою особою Товариства, якій надаються повноваження: проводити дії щодо забезпечення реалізації акціонерами свого переважного права на придбання акцій, щодо яких прийнято рішення про емісію; проводити дії щодо забезпечення розміщення акцій; - проводити дії щодо здійснення обов`язкового викупу акцій у акціонерів, які реалізують право вимагати здійснення викупу Товариством належних їм акцій.

Стосовно визначеного позивачем способу забезпечення позову у вигляді встановлення заборони на внесення змін до Статуту ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" щодо розміру статутного капіталу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 10 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою статті 10 ГПК України, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Частиною 9 ст. 137 ГПК України передбачено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу. Предметом спору у даній справі фактично є виключно питання ціни належних позивачу акцій.

Судом у даній справі не вирішується спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства.

Отже, вимога позивача встановлення заборони на внесення змін до Статуту ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" щодо розміру статутного капіталу стосується питань, безпосередньо непов`язаних з предметом спору, а отже встановлення такої заборони у даній справі суперечитиме вимогам частин 9, 10 ст. 137 ГПК України.

Як зазначалося раніше, заходи забезпечення позову повинні відповідати принципу адекватності, оскільки обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заборона ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" та її посадовим особам вносити зміни до Статуту ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія " щодо розміру статутного капіталу товариства має стосуватись спору про права власності акцій позивача, в тому числі визнання недійсним рішень зборів про зменшення статутного капіталу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог у справі є визнання недійсним рішення загальних зборів ПАТ «Володимир-Волинська Аграрна Компанія» оформлене протоколом №1 позачергових акціонерів загальних зборів ПАТ «Володимир-Волинська Аграрна Компанія» від 26.01.2021 року, яким прийняті наступні рішення: по першому питанню - 1. Обрати лічильну комісію у наступному складі: Голова лічильної комісії - Васьковський Віктор Федорович. Член лічильної комісії - ОСОБА_2 . Член лічильної комісії - ОСОБА_3 . 2. Встановити, що повноваження членів лічильної комісії припиняються після складання протоколів про підсумки голосування та опечатування бюлетенів для голосування;

по другому питанню - Обрати секретарем загальних зборів ОСОБА_4 ;

по третьому питанню - Затвердити наступний порядок проведення загальних зборів: Час для виступів доповідачів з питань порядку денного - до 5 хвилин. Голова загальних зборів виносить на розгляд питання порядку денного загальних зборів у тій послідовності, в якій вони перелічені в оприлюдненому порядку денному, Голосування з питань порядку денного загальних зборів проводиться виключно з використанням бюлетенів для голосування, форма і текст, яких були затверджені Наглядовою радою Товариства. Бюлетені для голосування засвідчуються перед їх видачою акціонеру (його представнику) під час його реєстрації для участі в загальних зборах підписом голови реєстраційної комісії. Мова, якою проводяться (ведуться) загальні збори та оформлюється протокол загальних зборів є українська мова. Протокол загальних зборів підписують обрані голова та секретар загальних зборів. З усіх інших процедур та питань, які виникають під час проведення цих загальних зборів керуватися нормами Статуту, внутрішніх положень та чинного законодавства України:

по четвертому питанню - Рішення не прийнято;

по п`ятому питанню - Збільшити статутний капітал Товариства за рахунок додаткових внесків з 37870346,80 грн. до 113611040,40 грн. шляхом розміщення простих іменних акцій Товариства у кількості 688 551 760 штук номінальною вартістю 0,11 грн за одну акцію, загальною номінальною вартістю 75740693,60 грн.;

по шостому питанню - Не використовувати переважного права акціонера Товариства на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення;

по сьомому питанню - 1. Здійснити емісію простих іменних акцій Товариства; 2. Затвердити рішення про емісію акцій Товариства (без здійснення публічної пропозиції), яке викласти в окремому додатку, що с невід`ємною частиною протоколу загальних зборів акціонерів (додається). 3. Встановити, що розміщення акцій здійснюватиметься серед наступних осіб: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОРЕОЛА" "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" (код за ), що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ЗАКРИТОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ "ТИТУЛ" (код за ЄДРІСІ 2331561). ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОРЕОЛА" "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" (код за ), що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ЗАКРИТОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ "ОРЕОЛА" (код за ЄДРІСІ 2331560);

по восьмому питанню - Визначити Наглядову раду уповноваженим органом Товариства, якому надаються повноваження щодо: визначення (затвердження) ціни розміщення акцій під час реалізації переважного права та розміщення акцій у процесі емісії; залучення до розміщення андеррайтера; прийняття рішення про дострокове закінчення розміщення у процесі емісії акцій (у разі якщо на запланований обсяг акцій укладено договори з першими власниками та акції повністю оплаченії); затвердження результатів емісії акцій; затвердження звіту про результати емісії акцій; прийняття рішення про відмову від емісії акцій; повернення внесків, внесених в оплату за акції, у разі визнання емісії недійсною або незатвердження в установлені законодавством строки результатів емісії акцій органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення, або невнесення в установлені законодавством строки змін до статуту, або у разі прийняття рішення про відмову від емісії акцій; повідомлення кожного акціонера (у разі неприйняття загальними зборами рішення про невикористання переважного права), який має переважне право на придбання розміщуваних Товариством акцій, про можливість реалізації такого права в порядку, встановленому Законом України "Про акціонерні товариства";

по дев`ятому питанню - Визначити Генерального директора уповноваженою особою Товариства, якій надаються повноваження: проводити дії щодо забезпечення реалізації акціонерами свого переважного права на придбання акцій, щодо яких прийнято рішення про емісію; проводити дії щодо забезпечення розміщення акцій; - проводити дії щодо здійснення обов`язкового викупу акцій у акціонерів, які реалізують право вимагати здійснення викупу Товариством належних їм акцій.

Отже, у даному випадку відсутній зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги у даній справі, оскільки заявником належними і допустимими доказами в розумінні приписів статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не було доведено обставин, з якими закон пов`язує застосування заходів забезпечення.

Щодо заявленого позивачем способу забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі нотаріусам та іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні дії, інші дії, направлені на виконання або пов`язані з виконанням рішень позачергових загальних зборів ПАТ "Володимир-Волинська Аграрна Компанія", які відбулися 26.01.2021, суд не вбачає підстав для їх вжиття, з огляду на таке.

Згідно п. 29 ЗУ "Про цінні папери та фондовий ринок" внесенню змін до статуту товариства щодо розміру статутного капіталу, реєстрації змін до статуту акціонерного товариства в органах державної реєстрації передують такі етапи емісії акцій:

- реєстрація Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску цінних паперів та видача тимчасового свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів;

- укладення з Центральним депозитарієм цінних паперів або з Національним банком України договору про обслуговування випусків цінних паперів (за відсутності такого договору);

- присвоєння цінним паперам міжнародного ідентифікаційного номера;

- реалізація акціонерами свого переважного права на придбання акцій додаткової емісії у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

- розміщення цінних паперів;

- затвердження результатів емісії цінних паперів органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення.

Ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про цінні папери та фондовий ринок" передбачений 25-денний термін розгляду Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку заяви, рішення про емісію цінних паперів і всіх необхідних документів для реєстрації випуску цінних паперів. Комісія здійснює реєстрацію випуску цінних паперів або відмовляє в реєстрації.

Ч. 1 ст. 32 Закону передбачений 30-денний строк з дня прийняття на загальних зборах акціонерів рішення про внесення змін до статуту товариства (у випадках, визначених законом щодо обов`язкового погодження змін до статуту з відповідними державними органами у 60-денний строк) для подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати емісії акцій та інші визначені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку документи, необхідні для реєстрації звіту;

Затвердження результатів емісії (у разі емісії акцій - також внесення відповідних змін до статуту) органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення, здійснюється протягом 60 днів з дня закінчення строку розміщення цінних паперів (ч. 2 ст. 32 Закону).

Таким чином, чинним законодавством передбачений тривалий період часу, протягом якого виконуються дії по здійсненню емісії простих іменних акцій, що передують внесенню відповідних змін до статуту товариства.

Заявником не подані належні докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на внесення змін до статуту товариства щодо розміру статутного капіталу, звернення до відповідних органів для реєстрації чи вчинення інших дій, направлених на виконання або пов`язаних з виконання рішення позачергових зборів акціонерів товариства, які відбулися 26.01.2021 та реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених його прав, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

Заявник не обґрунтував, а лише зазначив про ймовірність утруднення виконання рішення суду, не зазначив, які саме додаткові дії, звернення до суду йому необхідно буде здійснити для поновлення прав.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018р. у справі № 914/970/18.

Дотримання порядку проведення зборів є предметом спору, що потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Позивачем у заяві про застосування заходів забезпечення позову не обґрунтовано та не доведено обставини наявності потенційної можливості здійснення відповідачем дій всупереч судовому рішенню у цій справі (у разі задоволення позову).

Твердження позивача про те, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав позивача та інших акціонерів на час вирішення спору в суді; невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду в разі прийняття його на користь заявника не приймається судом.

Позивач не обґрунтував, які саме права та яких саме акціонерів будуть порушені в результаті не вжиття заходів забезпечення.

Оскільки заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі його задоволення не вимагатиме примусового виконання.

Щодо твердження позивача про те, що вчинення відповідачем відповідних дій призведе до юридичних наслідків, для скасування яких позивачу, у випадку задоволення його позову, треба буде виконати цілу низку додаткових дій, у тому числі можливо підготувати й нові звернення до суду, то позивачем не обґрунтовано, які конкретні додаткові дії потребуватимуть вчинення та оскарженню у разі задоволення позову.

Крім того, позивачем не конкретизовано, які саме реєстраційні дії, що пов`язані з предметом спору в даній справі, необхідно та допустимо заборонити проводити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №922/2277/19 від 14.05.2020.

Висновки за результатами розгляду.

Заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях заявника, а останнім не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

При цьому, відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала суду підписана 14.07.2021.

Суддя І. О. Гарбар