РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2021Справа № 910/7443/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А)

до Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, )

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ", ОСОБА_1

про стягнення 3 708,22 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення 3708,22 грн відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 15.10.2019.

У позовній заяві позивач виклав клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.05.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/7443/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучив до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" та ОСОБА_1 , встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №970, ухвалу суду від 17.05.2021 позивач отримав - 24.05.2021.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, ухвалу суду від 17.05.2021 учасник справи отримав поштовим відправленням №988 - 24.05.2021.

Треті особи письмових пояснень по справі не надали, про розгляд справи повідомлялись належним чином в порядку ст.120 ГПК України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.12.2019 між АТ «СК «Країна» (страховик за договором) та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/0218388, за умовами якого був застрахований автомобіль «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.10.2020 у м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля «АААЗА183», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, та за взаємною згодою водії транспортних засобів склали повідомлення про ДТП (Європротокол) від 15.10.2020 та схему ДТП, відповідно до якого водій ОСОБА_1 визнав себе винним.

Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, відповідно до п.33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Судом встановлено, що Європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність зауважень учасників ДТП стосовно відомостей, які зазначені у даному Європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно Європротоколу від 15.10.2020, та схеми руху, ДТП відбулася з вини водія автомобіля «АААЗА183», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого щодо експлуатації вказаного транспортного засобу була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" відповідно до полісу №АО/5957092 з лімітом відповідальності по майну 130 000,00 грн та нульовою франшизою.

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу від 16.10.2020 було визнано перелік пошкоджень автомобіля страхувальника позивача у зв`язку із ДТП.

Рахунком-фактурою ФОП Голік Є.В. №036 від 16.10.2020 встановлено вартість оцінених ремонтних робіт та деталей автомобіля у розмірі 7340,36 грн.

21.10.2020 позивач за заявою страхувальника №22530/20 від 16.10.2020 на підставі страхового акту №99-75/60924/2.1.5.1 від 21.10.2020 виплатив на рахунок СТО - ФОП Голіка Є.В. відшкодування у розмірі 7340,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12391 від 21.10.2020, копія якого долучена до матеріалів справи.

03.11.2020 позивач звернувся до ТДВ «Страхова Компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" із претензією за вих.№17607/20 про виплату страхового відшкодування у зв`язку із ДТП 15.10.2020 за полісом №АО/20842474 у розмірі 7340,36 грн.

З підстав отримання виплати від ТДВ «Страхова Компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" 13.01.2021 у розмірі 3632,00 грн у добровільному порядку, позивачем пред`явлено позов до КП «Київпастранс», як власника транспортного засобу «АААЗА183», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 про стягнення 3708,22 грн, як різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням відповідно до ст. 1194 ЦК України.

Розглядаючи справу по суті заявлених вимог суд зазначає таке. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідальність роботодавця за шкоду завдану її працівником врегульовано ст. 1172 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до наведених положень закону шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки.

У спірних правовідносинах позивач просить стягнути з відповідача в порядку ст. 1194 ЦК України 3708,22 грн. відшкодування, враховуючи розмір фактично понесених витрат 7340,36 грн та суму 3632,14 грн. вже здійсненої ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплати.

В якості належної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля та відповідно визначення розміру здійсненої позивачем страхової виплати у сумі 7340,36 грн. до позовної заяви позивачем додано рахунок-фактуру ФОП Голік Є.В. №036 від 16.10.2020 на суму 7340,36 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до страхового акту № 99-75/60924/2.1.5.1 від 21.10.2020, розрахунок відшкодування, що підлягає виплаті здійснено у розмірі 7340,36 грн відповідно до рахунку СТО.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , застрахований транспортний засіб «АААЗА183», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 2005 року випуску, тобто станом на час ДТП 15.10.2020 строк експлуатації склав 15 років.

Враховуючи викладене, суд приймає пояснення позивача, про виплату ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відшкодування у сумі 3632,14 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до п. 7.38 зазначеної Методики.

За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 3708,22 грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, стверджувань позивача не спростував.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю

2. Стягнути з Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2, ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А) 3708 (три тисячі сімсот вісім) грн. 22 коп відшкодування, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак