ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1149/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Панченко Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 916/1149/21

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 17, офіс 204/3; , електронна адреса: )

до відповідача Приватного підприємства «Альбус-Форс» (67806, Одеська обл., смт Авангард, вул. Базова, 12, )

про стягнення 15 503 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Альбус-Форс» фактичних витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 15 503, 13 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані переходом права вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС", яке виплатило страхове відшкодування, у межах фактичних витрат, та яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою). Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 07.06.2021р.

Ухвала суду від 05.05.2021р. надіслана позивачу на електронну адресу зазначену у позовній заяві та отримана останнім 06.05.2021р., про що свідчить наявне в матеріалах повідомлення про отримання вказаної ухвали.

Ухвала суду від 05.05.2021р., яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

У судовому засіданні 07.06.2021р., за відсутності представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті оголошено перерву до 23 червня 2021р. о 09:30, із повідомленням учасників справи про судове засідання, про що позивача та відповідача повідомлено в порядку ст. 120 ГПК України та позивачу запропоновано надати до суду письмові пояснення щодо наявності правових підстав звернення до відповідача із даним позовом, а також письмових пояснень щодо визнання демереджу страховим випадком, з огляду на вимоги п.2.4. ч. ІІ договору страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання 89163/18/222 від 28.02.2019р.

18.06.2021р. за вх.№16643/21 до господарського суду Одеської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, в якій позивач просить суд розглядати без участі представника позивача, за наявними матеріалами справи.

22.06.2021р. за вх.№16839/21 господарським судом одержано пояснення правової підстави подання позовної заяви відповідно до ухвали від 07.06.2021р., в яких позивач зазначає, що 28.02.2019 року між ТДВ «СТ «Мегаполіс» та ПП «АЛЬБУС-ФОРС» Укладено Договір страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання № 89163/18/222, об`єктом страхування згідно даного Договору є контейнер ARKU4310387, (Страхувальник - ПП «АЛЬБУС-ФОРС», Вигодонабувач - ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА»). 24.12.2018 року між ПП «АЛЬБУС-ФОРС» і ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» укладено Договір №181211 про надання послуг. Предметом Договору є зобов`язання з організації і виконання від імені, за дорученням і за рахунок Замовника операцій, пов`язаних з морськими і змішаними перевезеннями, транспортно-експедиторського обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів, що перевозяться в контейнерах стандарту ISO. Тобто, за даним Договором ПП «АЛЬБУС-ФОРС» виступає експедитором, що відрізняється від статусу перевізника. Згідно п.п. 2.2.6., 2.2.8. передбачено порядок, строки повернення порожніх контейнерів та відповідальність за порушення за понаднормове використання контейнеру, що призвело до демереджу (штрафна санкція за простій та понаднормативне використання контейнерного обладнання). Також п.3.3.8 Договору передбачена відповідальність Замовника (ПП «АЛЬБУС-ФОРС») в зв`язку з затримкою повернення контейнерного обладнання. За умови зазначеного пункту Замовник повинен сплатити демередж Виконавцю (ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА»). За період 02.03.2019-06.03.2019 року, зі сторони ПП «АЛЬБУС-ФОРС» мало місце понаднормове використання контейнеру ARKU4310387 внаслідок чого відбувся демередж. 06.06.2019 року Вигодонабувач ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» звернулось безпосередньо до ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Сума боргу за понаднормове використання контейнера ARKU4310387 встановлена в розмірі 15 503,13 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот три) грн.13 коп., згідно Претензії № 17.07/01 від 16.07.2019 року, ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА».

Після проведення виплати страхового відшкодування Вигодонабувачу у розмірі - 15 503,13грн. 13 коп., у ТДВ «СТ «МЕГАПОЛІС» з`явилось право звернення до особи відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до умов договору № 181211 про здійснення послуг ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» виступає в якості перевізника та ПП «АЛЬБУС-ФОРС» є експедитором. Тобто страховий випадок відбувався за умови страхування відповідальності перевізника (Договір страхування №89163/18/222 від 28.02.2019). Згідно п. 5.3.9 Частини ІІ Умови страхування, Страхувальник зобов`язаний повернути Страховику отримане страхове відшкодування, якщо виявиться така обставина, що за законом та цім Договором повністю або частково позбавляє права Страхувальника на страхове відшкодування. В даному випадку наступила відповідальність експедитора, а не перевізника, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або іншої особи, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Здійснивши виплату страхового відшкодування, ТДВ«СТ« МЕГАПОЛІС» набув права зворотної вимоги в межах здійсненої виплати від ПП «АЛЬБУС-ФОРС».

У судовому засіданні 23.06.2021р., за відсутності представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою оголошено перерву у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 05.07.2021р. о 17:45, із повідомленням учасників справи про судове засідання, про що позивача та відповідача повідомлено в порядку ст. 120 ГПК України.

При цьому, ухвала суду від 23.06.2021р., яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Позивач 05.07.2021р. за вх.№17844/21 надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Отже, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 05.07.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено:

24.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРКАС-УКРАЇНА» (Виконавець) та Приватним підприємством «АЛЬБУС-ФОРС» (Замовник) укладено договір надання послуг №181211, згідно з яким Замовник уповноважує Виконавця, а Виконавець, за плату приймає на себе обов`язки з організації і виконанню від імені, за дорученням і за рахунок Замовника операцій пов`язаних з морськими і змішаними перевезеннями, транспортно-експедиторським обслуговуванням експортно-імпортних і транзитних вантажів, що перевозяться в контейнерах стандарту ISO.

Згідно з п. 2.2.6. Договору до обов`язків Замовника входить, зокрема у терміни і на умовах, зазначених у відповідних коносаментах виробляти повернення порожніх контейнерів, повністю підготовлених для передачі Лінії або її клієнту (очищених від залишків вантажу, сепараційного матеріалу і наклейок, які фіксуються на контейнері при перевезення небезпечних вантажів і т.д.) в місці, вказаному і / або підтвердженому Виконавцем. У разі невиконання цієї вимоги, в тому числі повернення контейнера зі специфічним запахом, Замовник зобов`язується відшкодувати всі витрати Виконавця, пов`язані з підготовкою контейнера для передачі Лінії (очищення від залишків вантажу, сепараційного матеріалу і наклейок, які фіксуються на контейнері при перевезення небезпечних вантажів і т.д.), в тому числі витрати на транспортування контейнера до місця очищення і збитки за зрив договору. Якщо в момент передачі контейнера Замовнику або його уповноваженому представнику, в Маршрутної картці контейнера (Damage Report) не зроблені позначки про його технічному стані (наявності пошкоджень, дефектів та інших недоліків контейнера, за винятком прихованих дефектів), або Замовник не оформив дану маршрутних картку контейнера з печаткою Виконавця та / або його уповноваженого представника, контейнер вважається відданим Замовнику цілим в справному стані.

Відповідно до п. 3.3.8. п. 3.8. ч. ІІ договору, відповідальність Замовника, зокрема за затримку чи несвоєчасне повернення контейнерного обладнання виданого замовнику, останній сплачує Виконавцю демередж (штраф) у відповідності з умовами коносамента тій чи іншій судноплавної лінії. Контейнер вважається повернутим тоді, коли він повернутий у вказане місце виконавцем і надано виконавцю в справному стані і вільним від вантажу. Штраф, передбачений в цьому пункті і в п. 2.2.4. цього договору, спеціальним видом господарської санкції, застосовується при недотриманні норм цього договору або умов коносамента лінії, відповідно до положень ст.ст. 230-231 Господарського кодексу України

28.02.2019р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство» «Мегаполіс» (Страховик) та Приватним підприємством «АЛЬБУС-ФОРС» (Страхувальник) укладено договір страхування відповідальності перевізника контейнерного обладнання 89163/18/222 від 28.02.2019р., предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані із відшкодуванням Страхувальником шкоди, заподіяної власнику/орендодавцю контейнерного обкладання (далі - Контейнер).

Згідно з умовами до п. 2.3. ч. ІІ Договору страховим випадком є подія, передбачена п.п. 2.1.-2.2., що сталася під час дії Договору страхування, і з настанням якої виникає відповідальність страхувальника за відшкодування шкоди, заподіяної власнику /орендодавцю контейнера.

Відповідно до умов п.4 ч. І договору страховим випадком є пошкодження або знищення майна (контейнерного обладнання) третьої особи (п.4.1.), демередж (п.4.2.)

Умовами п.5.12. ч.1 договору встановлені умови страхування, зокрема встановлено, що страхова сума по випадкам 4.2. становить 26992. 8 грн. за 1 контейнер 40 футовий.

Відповідно до умов п. 2 ч. ІІ договору страховим випадком є демередж - настання штрафних санкцій, пов`язаних із несвоєчасним поверненням контейнера Страхувальником його власнику/орендодавцю протягом обумовленого ними терміну.

Згідно з п. 2.4. ч. ІІ Договору страховий випадок вважається таким, що настав, якщо відповідальність Страхувальника:

а) підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили;

б)визнана Страхувальником добровільно за попередньою письмовою згодою Страховика.

Вогодонабувачем за цим договором є «АРКАС-УКРАЇНА» (п.3 ч.1 договору).

Відповідно до п.6.5. ч. ІІ Договору Страховик здійснює виплату страхового відшкодування на підставі Заяви на виплату страхового відшкодування Страхувальника (Вигодонабувача) і Страхового акта, який складається Страховиком.

Відповідно до п.п. 5.2.6.8, п. 5.2.6. ч. ІІ Договору Страховик має право, зокрема повністю або частково відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі, зокрема неподання Страхувальником (Вигодонобувачем) відповідно до умов договору страхування документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, подання документів, оформлених з порушенням дійсних норм (підписаних не уповноваженою особою, з відсутністю номеру, печатки чи дати, наявність виправлень та інше) чи подання документів, які містять недостовірну інформацію щодо терміну, причин, обставин страхового випадку та розміру збитку (п.п. 5.2.6.8 п. 5.2. ч. ІІ Договору); недотримання Страхувальником умов Договору та в інших випадках, передбачених законодавством України (п.п. 5.2.6.10 п. 5.2. ч. ІІ Договору).

Згідно з п. 6.12. ч. ІІ Договору після сплати страхового відшкодування до Страховика переходить в межах сплаченої суми право вимоги, яке Страхувальник або Вигодонабувач має до особи, відповідальної за нанесений збиток. Страхувальник або Вигодонабувач зобов`язані при одержані страхового відшкодування передати Страховику усі наявні документи і докази і виконати усі формальності, необхідні для здійснення цього права. Якщо Страхувальник або Вигодонабувач відмовляться від свого права вимоги до особи, відповідальної за нанесений збиток, або здійснення цього права виявиться по їх провині неможливим (пропуск строків на заяву претензій до винних в збитку осіб і т.п.), то Страховик в відповідному розмірі звільняється від обов`язків виплати страхового відшкодування.

Строк дії договору встановлено з 28.02.2019р. по 28.05.2019р.

Також судом встановлено, що 06.06.2019р. ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» звернулося до ТДВ "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, згідно з якою 06.06.2019р. виявлено не сплату рахунку за демередж , а саме ПП «Альбус -Форс» за період 02.03.2019р. по 06.03.2019р. не сплатив рахунок №746 від 07.03.2019р. та не виходить на зв`язок, не відповідає на листи. Також у заяві заявлено прохання про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на банківський рахунок.

25.07.2019р. ТДВ «СТ «Мегаполіс» складено Страховий акт №005/19, згідно з яким згідно з договором та Правилами страхування, а також усіма іншими документами, що надані Страхувальником, та зібрані під час розслідування, заявлена подія є страховим випадком - демередж. Сума страхового відшкодування згідно з Розрахунком від 05.06.2019р. (додатком №1) до акту складає 15503,13 грн.

25.07.2019р. ТДВ «СТ «Мегаполіс» здійснено виплату страхового відшкодування Вигодонабувачу в розмірі 15502,13 грн., про що свідчить платіжне доручення №2476 від 25.07.2019р.

Окрім того, позивачем надано до суду:

- Коносамент ARKODS, який складено англійською мовою, за відсутності відповідного перекладу.

- Наряд №3 від 27.02.2019р., згідно з яким ПП «Альбус-Форс» відповідно договору з ДП «КТО» №171507/К від 19.07.2017р. просить відвантажити продукти (номер контейнера ARKU4310387).

- Рахунок №746 від 07.03.2019р., який складено ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» та згідно з яким демередж за понаднормативне використання контейнерного обладнання (02.03.2019р. 06.03.2019р.) становить 15503,13 грн. та підлягає до сплати ПП «Альбус-Форс».

- Претензію №16.07/01 від 16.07.2019р. на суму 15 503, 13 грн., яка складена ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» та в якій викладено прохання сплатити суму основного боргу у розмірі 15 503, 13 грн. на рахунок ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА» за понаднормативне використання контейнеру ARKU4310387 за коносаментом ARKODS за період 02.03.2019 по 06.03.2019р. (5 днів).

Висновки суду:

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.ст. 981-983 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

За ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За ч. 4 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч.16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вище встановлено господарським судом виплату страхового відшкодування Вигодонабувачу здійснено позивачем у зв`язку із визнанням ним страховим випадком демереджу на підставі документів, які надані позивачу Вигодонабувачем, саме: Коносаменту ARKODS, Наряду №3 від 27.02.2019р., Рахунку №746 від 07.03.2019р., Претензії №16.07/01 від 16.07.2019р. на суму 15 503, 13 грн., яка складена ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА».

Водночас умовами п. 2.4. ч. ІІ Договору встановлено, що страховий випадок вважається таким, що настав, якщо відповідальність Страхувальника (відповідач): а) підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили; б) визнана відповідачем добровільно за попередньою письмовою згодою позивача.

Між тим, таких доказів позивач до суду не надав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, виходячи з того, що позивач не надав до суду належних і допустимих доказів, в підтвердження настання страхового випадку, який в свою чергу є підставою для виплати позивачем страхового відшкодування Вигодонабувачу, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, докази, які надані позивачем до суду та на підставі яких позивачем визнано демередж страхових випадком не є належними і допустимим доказами, а тому не приймаються до уваги господарським судом.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати позивача про сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" у задоволенні позову до Приватного підприємства «Альбус-Форс» про стягнення 15 503 грн. у справі №916/1149/21 повністю.

2.Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС".

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 12 липня 2021 р.

Суддя Г.Є. Смелянець