номер провадження справи 12/88/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 Справа № 908/1164/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/1164/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" (65007, м. Одеса, вул. Генерала Ватутіна, буд. 14)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

про стягнення 18 031,99 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 76 від 20.04.2021 до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення трьох процентів річних в сумі 6258,53 грн. та інфляційних витрат в сумі 11773,46 грн. за договором поставки товару № 503(3)19УК/53-121-11-19-08714 від 31.10.2019, що разом складає 18 031,99 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1164/21, присвоєно справі номер провадження 12/88/21, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

20.05.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- 31.10.2019 між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» (покупець) і ТОВ «Атомтеплоенерго» (постачальник) був укладений договір поставки товару №503(3)19УК/53-121-11-19-08714 від 31.10.2019 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити товар (5 позицій, визначених в пункті 1.1. договору) на суму 170000,00 грн., крім того ПДВ - 34000,00 грн., разом з ПДВ - 204000,00 грн.;

- згідно із п. 3.2. договору розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку;

- згідно з видатковою накладною № 12 від 21.11.2019 постачальником поставлено товар на суму 170000,00 грн. (сума ПДВ - 34000,00 грн., всього - 204000,00 грн.);

- на виконання зобов`язань за договором ВП «Запорізька АЕС» перераховано на рахунок ТОВ «Атомтеплоенерго»: 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15629 від 07.12.2020, 21600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2788 від 18.02.2021 та 82400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2799 від 18.02.2021;

- умовою для здійснення розрахунку є надходження на дві електронні адреси ВП «Запорізька АЕС» податкової накладної та електронної квитанції про реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (підтверджує узгодження сторонами моменту виникнення у ВП ЗАЕС обов`язку щодо здійснення оплати - після надання податкової накладної) оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках і порядку;

- 16.12.2019 на електронну адресу ВП «Запорізька АЕС» надійшла податкова накладна № 12 від 21.11.2019, складена в електронній формі, зареєстрована в ЄРПН 11.12.2019;

- в договорі сторонами строк виконання ВП «Запорізька АЕС» зобов`язання щодо здійснення оплати частини вартості товару розмірі суми ПДВ не встановлений;

- вимога щодо сплати частини вартості товару, поставленої за договором, у розмірі суми ПДВ (34 000,00 грн.) до ВП «Запорізька АЕС» не надходила;

- подання ТОВ «Атомтеплоенерго» позовної заяви, адресованої господарському суду (а не ВП «Запорізька АЕС») і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України;

- враховуючи вищезазначене, строк оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ не настав;

- позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат не були враховані положення пункту 3.2. договору, відповідно до якого частина вартості товару у розмірі суми ПДВ сплачується після отримання покупцем від постачальника податкової накладної;

- оскільки ТОВ «Атомтеплоенерго» неправильно визначив строки виконання зобов`язання з оплати товару, встановлені договором, та при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат здійснював нарахування на суму вартості товару з урахуванням ПДВ, вимога про стягнення з ВП «Запорізька АЕС» 3% річних та інфляційних втрат є безпідставною;

- перевіривши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, відповідач вважає, що позивачем невірно визначено період прострочення, зокрема, в розрахунок враховано дні виконання зобов`язання з оплати (часткова сплата 07.12.2020, 18.02.2021), а також неправомірно нараховані інфляційні витрати за січень 2020 року, оскільки січень є місяцем, у якому платіж мав бути здійснений, та за лютий 2021 року. Просить в задоволенні позовних вимог та стягненні судових витрат з відповідача відмовити.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 30.06.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 31.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО", далі Постачальник, та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", далі Покупець, був укладений договір поставки товару № 503(3)19УК/53-121-11-19-08714, далі Договір, відповідно до п. 1.1., 1.3., 1.4. якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити зазначений в п. 1.1. Договору товар на суму 170000,00 грн. без ПДВ, ПДВ - 34000,00 грн., разом з ПДВ - 204000,00 грн. Строк поставки товару: листопад 2019 р. Покупець має право зменшити обсяг закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Покупця.

Умовами п. 3.1. - 3.3. Договору сторони визначили, що вартість договору складає 170000,00 грн. (сто сімдесят тисяч грн. 00 коп.), крім того ПДВ 20% - 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.), разом 204000,00 грн. (двісті чотири тисячі грн. 00 коп.). Розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 45-ти календарних днів з моменту його поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку. Постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання товару, що поставляється за Договором, згідно з вимогами «Класифікатора системи позначень одиниць вимірювання та обліку», ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 № 8.

Згідно із п. 4.1. - 4.3. Договору поставка товару відбувається відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010, на умовах DDР - м. Енергодар. Вантажоодержувач: Запорізьке відділення ВП «Складське господарство», вул. Промислова, 133, (склад), м. Енергодар, Запорізької області. Поставка товару відбувається в строк, зазначений у п. 1.3 договору. Товар, що поставляється, повинен супроводжуватись наступними документами:

а) видаткова накладна - 3 примірника;

б) сертифікат якості, або сертифікат відповідності, або паспорт виробника (на українській або російській мові);

в) рахунок-фактура.

Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси Покупця р та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що приймання товару за якістю і кількістю здійснюється Покупцем відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС». В електронному вигляді документ є загальнодоступним і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" за адресою: httр://www.energoatom.kiev.ua/ua/about-6/company_standarts-82.

Згідно із п. 11.1. Договору договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з моменту підписання.

Так, на виконання умов укладеного Договору Постачальник поставив Покупцю товар, зазначений в п. 1.1. Договору, на загальну суму 204000,00 грн. з ПДВ (ПДВ - 34000,00 грн.), про що свідчить підписана між сторонами у справі без заперечень та зауважень видаткова накладна № 12 від 21.11.2019.

Докази у справі свідчать, що відповідач здійснив оплату вартості поставленого товару за Договором, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться у справі, а саме:

- здійснив часткову оплату в сумі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15629 від 07.12.2020;

- здійснив часткову оплату в сумі 21600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2788 від 18.02.2021 (оплата проведена банком 19.02.2021);

- здійснив часткову оплату в сумі 82400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2799 від 18.02.2021 (оплата проведена банком 19.02.2021).

Позивач в позові зазначає, що у визначений законом строк оформив та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкову накладну за здійсненою поставкою на підтвердження чого надав суду копію податкової накладної № 12 від 21.11.2019.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавства оплату вартості отриманого товару у визначений в договорі строк не здійснив, а саме відповідачем зобов`язання з оплати отриманого товару виконано з прострочкою.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 06.01.2020 по 18.02.2021 в сумі 6258,53 грн. та інфляційні витрати за загальний період з січня 2020 по лютий 2021 в сумі 11773,46 грн.

В матеріалах справи міститься претензія № 49 від 19.03.2021, адресована відповідачу, в якій позивач за несвоєчасну оплату товарів за договором поставки товару № 503(3)19УК/53-121-11-19-08714 від 31.10.2019, поставлених за видатковою накладною № 12 від 21.11.2019, нарахував відповідачу пеню, три проценти річних та інфляційні витрати на загальну суму 50461,99 грн. Позивач в претензії просив розглянути та задовольнити її та терміново сплатити 50461,99 грн. На підтвердження факту надіслання на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав копії описів вкладення від 19.03.2021 та фіскальних чеків від 19.03.2021.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, умови передачі товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчить наявна в матеріалах справи підписана з боку відповідача видаткова накладна № 12 від 21.11.2019), його не повернув, а тому зобов`язаний здійснити оплату його вартості в строк, встановлений договором.

Порядок здійснення оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 3 Договору, а саме в пункті 3.2., яким передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 45-ти календарних днів з моменту його поставки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

При цьому відповідно до п. 4.4. Договору Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси Покупця р та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Постачальник надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу на загальну суму 204000,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 12 від 21.11.2019.

Зі змісту п. 3.2. Договору вбачається, що оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки товару, а оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН, на електронні адреси Покупця, зазначені в п. 4.4. Договору.

З урахуванням п. 3.2. Договору строк оплати товару (без ПДВ) за видатковою накладною № 12 від 21.11.2019 настав 05.01.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України (враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України № 995-р від 23.10.2019 та перенесення робочого дня - 06.01.2020 на 11.01.2020, а також враховуючи що 07.01.2020 - вихідний день) строк оплати настав 08.01.2020, прострочка виникла з 09.01.2020.

Позивач надав до матеріалів справи копію податкової накладної № 12 від 21.11.2019, однак не надав докази реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та докази відправлення вказаної податкової накладної на електронні адреси відповідача відповідно до п. 4.4. Договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву за вих. № 28-23/11789 від 18.05.2021 самостійно визнав, що 16.12.2019 на електронну адресу ВП «Запорізька АЕС» надійшла податкова накладна № 12 від 21.11.2019, складена в електронній формі, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 11.12.2019.

Враховуючи визнання відповідачем самостійно факту отримання 16.12.2019 на електронну адресу від позивача зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 12 від 21.11.2019 в силу умов п. 3.2. Договору строк оплати для відповідача частини вартості продукції у розмірі ПДВ настав 16.12.2019, прострочка виникла з 17.12.2019.

Докази у справі свідчать, що відповідач здійснив оплату вартості поставленого товару за Договором, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться у справі, а саме:

- здійснив часткову оплату в сумі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15629 від 07.12.2020;

- здійснив часткову оплату в сумі 21600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2788 від 18.02.2021 (оплата проведена банком 19.02.2021);

- здійснив часткову оплату в сумі 82400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2799 від 18.02.2021 (оплата проведена банком 19.02.2021).

Таким чином відповідач виконав обов`язок з оплати поставленого товару (в тому числі ПДВ) з порушенням строку, встановленого умовами п. 3.2. Договору.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач за прострочення виконання зобов`язань за Договором нарахував відповідачу три відсотка річних за загальний період з 06.01.2020 по 18.02.2021 в сумі 6258,53 грн. та інфляційні витрати за загальний період з січня 2020 по лютий 2021 в сумі 11773,46 грн.

Дослідивши розрахунок трьох процентів річних, здійснений позивачем, суд дійшов висновку про їх перерахунок у зв`язку з тим, що позивачем допущені помилки, а саме невірно визначений початок періоду прострочення оплати вартості поставленого товару без ПДВ.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок трьох процентів річних за допомогою програми "Законодавство".

Три проценти річних розраховані судом наступним чином:

1) за видатковою накладною № 12 від 21.11.2019 строк оплати вартості товару без ПДВ в сумі 170000,00 грн. настав 08.01.2020, прострочка виникла з 09.01.2020, строк оплати частини вартості товару в сумі ПДВ (34000,00 грн.) настав 16.12.2019, прострочка виникла з 17.12.2019, враховуючи часткові оплати 07.12.2020 в сумі 100000,00 грн. та 19.02.2021 в сумі 21600,00 грн. та в сумі 82400,00 грн.

- за період з 09.01.2020 по 06.12.2020 (333 дні прострочення) від суми боргу 170000,00 грн. три проценти річних складають 4640,16 грн.;

- за період з 07.12.2020 по 18.02.2021 (74 дні прострочення) від суми боргу 70000,00 грн. три проценти річних складають 425,36 грн.;

- за період з 06.01.2020 по 18.02.2021 (410 днів прострочення) від суми ПДВ 34000,00 грн. три проценти річних складають 1143,00 грн.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду загальний розмір трьох процентів річних складає 6208,52 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення трьох процентів річних підлягають задоволенню частково в сумі 6208,52 грн.

Дослідивши розрахунок інфляційних витрат, здійснений позивачем, суд дійшов висновку про їх перерахунок у зв`язку допущеними позивачем в ньому помилками, а саме позивачем безпідставно нараховані інфляційні витрати за лютий 2021 року та не враховано що прострочення оплати відповідачем вартості товару в лютому 2021 року складало менше місяця.

Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми "Законодавство".

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином:

1) за видатковою накладною № 12 від 21.11.2019, строк оплати вартості товару без ПДВ в сумі 170000,00 грн. настав 08.01.2020, прострочка виникла з 09.01.2020, строк оплати частини вартості товару в сумі ПДВ (34000,00 грн.) настав 16.12.2019, прострочка виникла з 17.12.2019, враховуючи часткові оплати 07.12.2020 в сумі 100000,00 грн. та 19.02.2021 в сумі 21600,00 грн. та в сумі 82400,00 грн.

- за період з січня 2020 по листопад 2020 від суми боргу 170000,00 грн. інфляційні витрати складають 6894,91 грн.;

- за період з грудня 2020 по січень 2021 від суми боргу 70000,00 грн. інфляційні витрати складають 1548,19 грн.;

- за період з січня 2020 по січень 2021 від суми ПДВ 34000,00 грн. інфляційні витрати складають 2161,46 грн.;

- інфляційні витрати за лютий 2021 року не підлягають нарахуванню, оскільки з врахуванням оплати відповідачем 19.02.2021 в повному обсязі вартості товару з ПДВ прострочення оплати в лютому 2021 року складало менше місяця.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду загальний розмір інфляційних витрат складає 10604,56 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 10604,56 грн.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Твердження відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений спростовуються умовами п. 3.2. Договору. У вказаному пункті Договору чітко вказано, що оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Таким чином, строк оплати ПДВ встановлений умовами п. 3.2. Договору, а саме вартість товару у розмірі суми ПДВ оплачується після отримання Покупцем на його електронні адреси (зазначені в п. 4.4. Договору) від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Твердження відповідача про ненастання строку оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами та встановленими судом під час розгляду даної справи обставинами.

Твердження відповідача про те, що позивач неправильно визначив строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару приймаються судом до уваги у зв`язку з чим судом здійснено перерахунок пред`явлених до стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" (65007, м. Одеса, вул. Генерала Ватутіна, буд. 14, ідентифікаційний код 43015083) три проценти річних в сумі 6208 (шість тисяч двісті вісім) грн. 52 коп., інфляційні витрати в сумі 10604 (десять тисяч шістсот чотири) грн. 56 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) грн. 55 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМТЕПЛОЕНЕРГО" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 07.07.2021 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.