ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Справа № 10/189-09

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

скаржника - Гріненко Н.В.

інші учасники - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства економіки України (вх. 2356/21 від 31.05.2021р.) на рішення господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. (повний текст складено 29.04.2021р., суддя Тісецький С.С.)

у справі №10/189-09

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А"

до: Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод"

третя особа Міністерство економіки України

про стягнення 1 895 274,30 грн

та за зустрічним позовом: Міністерства економіки України

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А"

до: Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод"

третя особа арбітражний керуючий (розпорядник майна) Бобрук Тарас Володимирович

про визнання недійсним договору № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року

у межах справи № 10/189-09

за заявою: Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" (24040, вул. Леніна, 291, с. Юрківці, Могилів-Подільський район, Вінницька область; )

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. у справі №10/189-09 первісний позов ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" б/н від 24.12.2019р. (вх. № 02.1-34/38/20) про стягнення 1 895 274,30 грн, в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод" задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А" 1 814 992,00 грн - основного боргу, 71 455,98 грн - пені, 7 011,33 грн - 3% річних, 1 814,99 грн - інфляційних нарахувань та 28 440,00 грн - витрат на сплату судового збору.

В задоволенні зустрічного позову Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/239 від 12.03.2020 року до ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача 2 - арбітражний керуючий (розпорядник майна) Бобрук Т.В. про визнання недійсним договору № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року, в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", відмовлено повністю.

Вказане рішення мотивоване тим, що відбулася поставка товару, а саме меляси бурякової, однак відсутні докази оплати переданого товару у повному обсязі, в зв`язку з чим, первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 814 992,00 грн основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки, заявлена до стягнення Позивачем за первісним позовом із відповідача сума основної заборгованості 1 814 992,00 грн є поточною грошовою вимогою, а тому правомірним є нарахування на відповідну заборгованість 3% річних та інфляційних втрат, на які дія мораторію не поширюється в силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства. Враховуючи, що нарахована пеня відповідає чинному законодавству та умовам договору, суд першої інстанції дійшов висновку, що пеня підлягає задоволенню. Також місцевий господарський суд, враховуючи, що спірний договір не суперечить положенням ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, містить всі істотні умови правочину, зважаючи на підтвердженість фактів прийняття до виконання та вчинення дій щодо схвалення сторонами спірного правочину та обставин щодо необхідності та кінцевої мети укладення такого договору боржником, що перебуває в процедурі розпорядження майном, виходячи з положень законодавства України, матеріалів та обставин справи у їх сукупності, дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визнання недійсним договору № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року, що є предметом зустрічного позову.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. у справі №10/189-09 в частині відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу меляси бурякової від 31.05.2019р. №3/05 скасувати та прийняти нове рішення, яким зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу меляси бурякової від 31.05.2019р. №3/05, укладеного між ТОВ "Крізант" та Юрковецький спиртовий завод", задоволити. Здійснити розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що договір купівлі-продажу меляси бурякової від 31.05.2019р. №3/05, який укладено на загальну суму 7 141 992,00 грн, є значним правочином. Вказаний договір укладено за відсутності згоди органу управління на його укладання, чим порушено приписи статті 73-2 ГК України. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не врахував доводи Міністерства економіки України та не надав оцінку його аргументам в частині відсутності погодження уповноваженого органу управління на вчинення оспорюваного правочину. Вважає, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин імперативну норму статті 73-2 ГК в частинах відсутності обов`язкового погодження уповноваженого органу управління на укладання спірного договору та заборони ділити предмет господарського зобов`язання.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.06.2021р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вх. 2356/21 від 31.05.2021р.) на рішення господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. у справі №10/189-09. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.06.2021р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2021р. розгляд скарги відкладено на 13.07.2021р., змінено назву з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на Міністерство економіки України.

12.07.2021р. на адресу суду від ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій товариство просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. у справі №10/189-09 залишити без змін. Судове засідання провести без участі представника. До відзиву долучено протокол засідання комітету кредиторів від 16.06.2021р. на 4 арк.

В судовому засіданні представник Міністерства економіки України доводи апеляційної скарги підтримала з підстав, нведених в ній.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином.

13.07.2021р. на адресу суду від ДП "Юрковецький спиртовий завод" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у справі №120/2523/21-а 15.07.2021р. об 15:00 год. у Вінницькому окружному адміністративному суді.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Участь представників учасників у даній справі судом обов`язковою не визнавалася.

Крім цього згідно з частиною четвертою статті 197 ГПК України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ) під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

На виконання Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів" Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 №169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Як зазначалося вище, розгляд даної апеляційної скарги відкладено на 13.07.2021р. об 10:00 год., в клопотанні ДП "Юрковецький спиртовий завод" зазначило, що розгляд справи №120/2523/21-а у Вінницькому окружному адміністративному суді відбудеться 13.07.2021р. об 15:00 год.

Тобто, скаржник, не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні, відповідно до приписів статті 197 ГПК України, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду може бути здійснено за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

Крім того, ч. 3 ст. 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. В перше судове засідання, призначене на 15.06.2021р., представник боржника не з`явився.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод".

Ухвалою суду від 27.11.2009 року порушено провадження у справі № 10/189-09 про банкрутство Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод".

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

02.01.2020 року до суду від ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" надійшла позовна заява б/н від 24.12.2019 року (вх. № 02.1-34/38/20) про стягнення з ДП "Юрковецький спиртовий завод" 1 895 274,30 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 04.02.2020 року залучено Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача до участі з розгляду позовної заяви ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-A" до ДП "Юрковецький спиртовий завод" про стягнення 1 895 274,30 грн, в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод".

Ухвалою суду від 16.03.2020 року було прийнято зустрічну позовну заяву Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/239 від 12.03.2020 року до ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод" про визнання недійсним договору № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" б/н від 24.12.2019 року (вх. № 02.1-34/38/20) до ДП "Юрковецький спиртовий завод", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення 1 895 274,30 грн, в межах справи №10/189-09; залучено арбітражного керуючого (розпорядника майна) Бобрука Тараса Володимировича, третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача 2 за зустрічним позовом до участі з розгляду зустрічної позовної заяви Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/239 від 12.03.2020 року про визнання недійсним договору № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року в межах справи № 10/189-09.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Частиною першою ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Так, Міністерство економіки України у зустрічному позові посилається на недотримання вимог законодавства під час укладання оскаржуваного договору, а саме ДП "Юрковецький спиртовий завод" не отримано згоду органу управління боржника на укладення договору, всупереч положенням ст. 73-2 ГК України та ч. 4-2 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", що на переконання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є підставами для визнання відповідного договору недійсним.

Положеннями пункту 4-2 частини 1 статті 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" встановлений обов`язок уповноваженого органу управління приймати рішення щодо надання згоди на вчинення державним підприємством значного господарського зобов`язання або про відмову в наданні такої згоди. Уповноважені органи управління несуть встановлену законами України відповідальність за прийняття таких рішень.

Відповідно до пунктів 1-5 статті 73-2 ГК України значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Статутом державного унітарного підприємства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення господарського зобов`язання до значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання підлягає погодженню наглядовою радою державного унітарного підприємства або, у випадках, передбачених законом, органом, до сфери управління якого відноситься державне унітарне підприємство, в порядку, передбаченому цією статтею.

Рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається наглядовою радою (у разі її утворення) або органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Рішення про надання згоди на вчинення значного господарського зобов`язання, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є його предметом, становить більше 25 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, приймається органом, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Забороняється ділити предмет господарського зобов`язання з метою ухилення від передбаченого цією статтею порядку прийняття рішень про вчинення значного господарського зобов`язання.

Значне господарське зобов`язання, вчинене з порушенням порядку, передбаченого частинами першою - четвертою цієї статті, може бути визнане судом недійсним за позовом державного унітарного підприємства або органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРІЗАНТ" (Продавець) та Державним підприємством "Юрковецький спиртовий завод" (Покупець) було укладено договір № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової).

В порядку та на умовах, визначених договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю мелясу бурякову (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти Товар (п. 1.1). Кількість Товару, що поставляється за договором, визначається заявками Покупця на поставку. Одиниця виміру товару - метрична тонна. Товар поставляється окремими партіями. Поставка кожної партії товару узгоджується сторонами (п. 1.2). Вартість договору розраховується, виходячи з фактичної кількості відвантаженого Товару за цим договором та ціни Товару за одну метричну тону з доставкою - 3 300,00 грн із урахуванням ПДВ 20 % (п. 2.1). Розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті у безготівковій формі, шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок Продавця (п. 3.1). Оплата вартості товару здійснюється Покупцем згідно виставленого Продавцем рахунки-фактури та/або видаткової накладної - на розрахунковий рахунок Продавця, вказані у даному договорі, або у рахунку-фактурі на оплату, шляхом безготівкового переказу грошових коштів протягом доби з моменту поставки партії товару, або іншим чином, що не суперечить чинному законодавству України (п. 3.2). Постачання товару Покупцю здійснюється з пункту завантаження на умовах FCA згідно "ІНКОТЕРМС-2010" - за кінцевим пунктом розвантаження: село Юрківці, Могилів-Подільського району, Вінницької області (п. 4.1). Партія Товару вважається переданою Продавцем та прийнятою Покупцем : за кількістю - шляхом перевірки та порівняння, відповідно до кількості тоннажу, вказаного в транспортних та супровідних документах на партію Товару; за кількістю - відповідно до сертифікатів якості (п. 4.3).

Договір є укладеним з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх обов`язків (п. 8.1).

На виконання вищевказаного договору, ТОВ "КРІЗАНТ" поставлено ДП "Юрковецький спиртовий завод" мелясу бурякову на загальну суму 7 141 992,00 грн із ПДВ грн, що підтверджується видатковими накладеними, а саме : від 04.06.2019 № РН-0000001 на суму 300 036,00 грн; від 05.06.2019 № РН-0000002 на суму 380 556,00 грн; від 06.06.2019 № РН-0000003 на суму 176 814,00 грн; від 07.06.2019 № РН-0000004 на суму 177 012,00 грн; від 10.06.2019 № РН-0000005 на суму 176 154,00 грн; від 11.06.2019 № РН-0000006 на суму 362 208,00 грн; від 12.06.2019 № РН-0000007 на суму 76 362,00 грн; від 13.06.2019 № РН-0000008 на суму 858,00 грн; від 13.06.2019 № РН-0000009 на суму 254 892,00 грн; від 14.06.2019 № РН-0000010 на суму 243 606,00 грн; від 27.06.2019 № РН-0000011 на суму 161 502,00 грн;- від 27.06.2019 № РН-0000012 на суму 14 190,00 грн; від 01.07.2019 № РН-0000013 на суму 162 954,00 грн; від 02.07.2019 № РН-0000014 на суму 79 860,00 грн; від 03.07.2019 № РН-0000015 на суму 6 996,00 грн; від 03.07.2019 № РН-0000016 на суму 237 369,00 грн; від 04.07.2019 № РН-0000017 на суму 238 392,00 грн; від 23.07.2019 № РН-0000018 на суму 80 058,00 грн; від 24.07.2019 № РН-0000019 на суму 81 642,00 грн; від 25.07.2019 № РИ-0000020 на суму 302 412,00 грн; від 26.07.2019 №РН-0000021 на суму 277 200,00 грн; від 27.07.2019 № РН-0000022 на суму 324 456,00 грн; від 28.07.2019 № РН-0000023 на суму 136 488,00 грн; від 30.07.2019 № РН-0000026 на суму 59 994,00 грн; від 31.07.2019 № РН-0000024 на суму 154 987,80 грн; від 01.08.2019 № РН-0000039 на суму 353 641,20 грн; від 02.08.2019 № РН-0000025 на суму 293 106,00 грн; від 03.08.2019 № РН-0000027 на суму 66 462,00 грн; від 04.08.2019 №РН-0000028 на суму 67 320,00 грн; від 05.08.2019 № РН-0000029 на суму 65 472,00 грн; від 08.08.2019 № РН-0000030 на суму 67 848,00 грн; від 09.08.2019 № РН-0000031 на суму 231 264,00 грн; від 10.08.2019 № РН-0000032 на суму 66 594,00 грн; від 11.08.2019 № РН-0000033 на суму 58 872,00 грн; від 13.08.2019 № РН-0000034 на суму 306 240,00 грн; від 15.08.2019 № РН-0000035 на суму 90 222,00 грн; від 16.08.2019 № РН-0000036 на суму 232 122,00 грн; від 19.08.2019 № РН-0000037 на суму 333 498,00 грн; від 20.08.2019 №РН-0000038 на суму 120 252,00 грн; від 29.10.2019 №РН-0000040 на суму 164 340,00 грн; від 30.10.2019 №РН-0000041 на суму 157 740,00 грн.

Також, поставка товару підтверджується долученими до первісного позову товарно-транспортними накладними.

За поставлений вище товар Покупець розрахувався частково в розмірі 5 327 000,00 грн, в зв`язку з чим, розмір заборгованості склав 1 814 992,00 грн, що підтверджується підписаним між ТОВ "КРІЗАНТ" та ДП "Юрковецький спиртовий комбінат" актом звірки взаємних розрахунків станом на 11.11.2019 року та долученими до позову платіжними дорученнями.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРІЗАНТ" (Первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А" (Новий кредитор) та Державним підприємством "Юрковецький спиртовий комбінат" (Боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 1/11-19.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, шо існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за договором № 3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року (далі - Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Державним підприємством "Юрковецький спиртовий завод" () (п. 1.1). Усього за Основним договором Первісним кредитором на користь Нового кредитора відступлено право вимоги до Боржника на суму 1 814 992,00 гривень (один мільйон вісімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 копійок) (п. 1.2). За умов цього договору - Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п. 1.3). Копії документів та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає Первісний кредитор за цим договором, передаються Первісним кредитором Новому кредиторові в момент підписання Сторонами цього договору і оформляється Актом приймання-передачі первинних документів, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.4).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 5.1).

Також, 11.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРІЗАНТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А" підписано акт приймання-передачі первинних документів (Додаток № 1 до договору про відступлення права вимоги № 1/11-19 від 11.11.2019 року).

Судом встановлено, що згідно підписаного 11.11.2019р. між ТОВ "КРІЗАНТ" та ДП "Юрковецький спиртовий комбінат" акту звірки взаємних розрахунків станом на 11.11.2019 року, заборгованість становить 1 814 992,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що згідно наявного в матеріалах справи балансу (звіт про фінансовий стан) ДП Юрковецький спиртовий завод станом на 31.12.2018р. загальна сума активів підприємства станом на початок звітного періоду становить 3 731 000,00 грн, на кінець звітного періоду - 3 063 000,00 грн.

Як зазначалося вище, кількість Товару, що поставляється за договором, визначається заявками Покупця на поставку. Одиниця виміру товару - метрична тонна. Товар поставляється окремими партіями. Поставка кожної партії товару узгоджується сторонами (п. 1.2).

Вартість договору розраховується, виходячи з фактичної кількості відвантаженого Товару за цим договором та ціни Товару за одну метричну тону з доставкою - 3 300,00 грн із урахуванням ПДВ 20 % (п. 2.1).

Відповідно до видаткових накладних ТОВ "КРІЗАНТ" поставлено ДП "Юрковецький спиртовий завод" мелясу бурякову на загальну суму 7 141 992,00 грн. За поставлений вище товар покупець розрахувався частково в розмірі 5 327 000,00 грн.

Отже, договір договір №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. укладено на загальну суму 7 141 992,00 грн, що є предметом господарського зобов`язання.

Таким чином, ДП "Юрковецький спиртовий завод" укладено договір купівлі-продажу меляси бурякової №3/05 від 31.05.2019р. на загальну суму 7 141 992,00 грн з ПДВ, що складає 191,42 % балансової вартості активів боржника на початок звітного періоду та 233,17% балансової вартості активів боржника на кінець звітного періоду. Крім того, слід зазначити, що 10% від загальної суми активів підприємства станом на 01.01.2018р. становить 373 100,00 грн, станом на 31.12.2018р. - 306 300,00 грн.

Отже, укладений договір №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. на загальну суму 7 141 992,00 грн з ПДВ є значним правочином, укладання якого має здійснюватися відповідно до чинного законодавства України, за обов`язковою згодою органу, до сфери управління якого належить ДП Юрковецький спиртовий завод.

Станом на день укладання договору №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. органом управління ДП Юрковецький спиртовий завод було Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Матеріали справи не містять відповідного рішення Міністерства аграрної політики та продовольства України про надання згоди на вчинення зазначеного правочину або подальшого його схвалення.

А отже, дозвіл уповноваженого органу управління ДП Юрковецький спиртовий завод на укладення договору №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. отримано не було, чим, порушено приписи статті 73-2 ГК України та спеціального законодавства, а саме Закону України "Про управління об`єктами державної власності".

Судом встановлено, що ДП "Юрковецький спиртовий завод" зверталось до арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) Бобрука Т.В. стосовно надання згоди на заключення договору поставки меляси бурякової орієнтовною ціною 3 300,00 грн (з урахуванням ПДВ) за метричну тону та орієнтовною кількістю 8 500 тон, а також самостійно визначати контрагентів. У відповідь на вказане звернення, арбітражним керуючим Бобруком Т.В. листом №25/07 від 24.07.2017 року надано згоду на заключення договору поставки меляси бурякової орієнтовною ціною 3 300,00 грн (з урахуванням ПДВ) за метричну тону та орієнтовною кількістю 8 500 тон та самостійно визначати контрагентів.

Враховуючи вказаний лист, місцевий господарський суду дійшов висновку щодо отримання згоди розпорядника майна боржника на укладення договору.

Однак, посилання суду першої інстанції в оскарженому рішенні на погодження такого правочину арбітражним керуючим, відповідно до норми ч. 8 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній на момент укладення спірного договору) не може слугувати належним та допустимим доказом погодження договору №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. уповноваженим органом управління підприємства та не свідчить про те, що боржник звільняється від виконання свого обов`язку, в частині отримання погодження на вчинення значного правочину. Погодження значного правочину арбітражним керуючим не може замінити дозвіл на вчинення значного правочину уповноваженим органом управління, а саме Міністерства економіки України.

Крім того, із ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

В даній справі підставою позову не є укладення правочину із перевищенням повноважень його представником, а є підставою позову укладення правочину без згоди органу управління боржника, відтак ст. 241 ЦК України не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи, що на момент вчинення правочину шляхом укладення договору №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. юридична особа - відповідач за первісним позовом не мав відповідного погодження уповноваженого органу управління на вчинення значного правочину, колегія суддів прийшла до висновку, що спірний договір суперечить положенням ст.ст. 203, 215 ЦК України, у зв`язку з чим договір №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р. слід визнати недійсним.

Місцевим господарським судом не враховано, що надання згоди арбітражним керуючим на вчинення підприємством боржника значних правочинів, не підміняє згоди уповноваженого органу управління Міністерства економіки України на надання такої згоди. Арбітражний керуючий або керівництво підприємства зобов`язані були звернутися за згодою до Міністерства економіки України.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи визнання судом недійсним договору №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019р., який в силу ст. 236 ЦК України є недійсним з моменту його вчинення, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А" до Державного підприємства "Юрковецький спиртовий завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення 1 895 274,30 грн заборгованості задоволенню не підлягають, оскільки право вимоги позивача ґрунтувалось саме на підставі зазначеного договору.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" долучено протокол засідання комітету кредиторів ДП "Юрковецький спиртовий завод" як доказ погодження догову №3/05 від 31.05.2019р. (купівлі-продажу меляси бурякової) з метою приведення правочину у відповідність із законом.

Згідно з частиною другою статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 цієї статті).

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до п. 2 ст. 164 ГПК України при поданні позовної заяви позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та у відповідності до п. 3 ст. 164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 28.07.2020р. у справі №904/2104/19.

Однак, така обставина (тобто відсутність доказів як таких на момент розгляду спору судом першої інстанції) взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 28.07.2020р. у справі №904/2104/19.

Як вбачається із поданого ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" до суду апеляційної інстанції протоколу засідання комітету кредиторів ДП "Юрковецький спиртовий завод", останній датований 16.06.2021р., що виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції вказаного додаткового доказу у порядку статті 269 ГПК України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи ст. 277 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду винесено за неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки не відповідають вказаним вище обставинам справи, а тому рішення є таким, що підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подачу зустрічного позову та апеляційної скарги покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А".

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вх. 2356/21 від 31.05.2021р.) на рішення господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. у справі №10/189-09 задоволити.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 28.04.2021р. у справі №10/189-09 скасувати. Прийняти нове рішення:

1. Зустрічний позов Міністерства економіки України № 2431-05/239 від 12.03.2020 року до ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" та до ДП "Юрковецький спиртовий завод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача 2 - арбітражний керуючий (розпорядник майна) Бобрук Т.В. про визнання недійсним договору №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року, в межах справи №10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", задоволити.

Визнати недійсним договір №3/05 (купівлі-продажу меляси бурякової) від 31.05.2019 року, укладений між ТОВ "Крізант" та ДП "Юрковецький спиртовий завод".

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А" (проспект Ю.Гагаріна, 14, м. Київ, 02094; ) на користь Міністерства економіки України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) 2102,00 грн витрат зі сплати судового збору за подачу зустрічного позову.

3. В задоволенні первісного позову ТОВ "Агро-Промислова компанія "Три-А" б/н від 24.12.2019р. (вх. № 02.1-34/38/20) про стягнення 1 895 274,30 грн, в межах справи № 10/189-09 про банкрутство ДП "Юрковецький спиртовий завод", відмовити.

4. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Промислова компанія "Три-А" (проспект Ю.Гагаріна, 14, м. Київ, 02094; ) на користь Міністерства економіки України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ) 3153,00 грн витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Господарському суду Вінницької області на виконання даної постанови видати накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу №10/189-09 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "15" липня 2021 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.