СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" липня 2021 р. Справа №922/663/21

Суддя Хачатрян В.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача за первісним позовом Приватного підприємства Метаксі, м.Харків, (вх.№2097Х/1-40) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року у справі №922/663/21,

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Текс", м.Київ,

до Приватного підприємства "Метаксі", м.Харків,

про стягнення коштів,

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Метаксі", м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Текс", м.Київ,

про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ім.Текс" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Метаксі", в якій просило суд стягнути з останнього 535000,00 грн. основного боргу, інфляційні збитки в сумі 11832,59 грн., 3% річних в сумі 3777,92 грн., всього 550610,51 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 року позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №922/663/21.

У березні 2021 року Приватне підприємство "Метаксі" звернулось до Господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Текс" про визнання договіру поворотної фінансової допомоги №03/02/2020 від 03.02.2020 року, укладеного між ПП "Метаксі та ТОВ "Ім.Текс", недійсним.

Ухвалою господарського суду від 08.06.2021 року, прийнято зустрічний позов Приватного підприємства "Метаксі" про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги №03/02/2020 від 03.02.2020 року, укладеного між ПП "Метаксі та ТОВ "Ім.Текс", до розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року у справі №922/663/21 (повний текст рішення складено 15.06.2021 року, суддя Присяжнюк О.О.) первісні вимоги задоволено повністю, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного підприємства "Метаксі" (61038, м.Харків, Салтівське шоссе,67-А, офіс 212, код 40682781) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Текс" (02081, м.Київ, вул. Клеманська,3, код 42715950) -535000,00 грн. основного боргу, інфляційні збитки в сумі 11832,59 грн., 3% річних в сумі 3777,92 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 8259,16 грн., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 50400,00 грн.

Приватне підприємство "Метаксі" з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені первісних позовних вимог відмовити повністю та задовольнити зустрічний позов.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України Про судовий збір).

Згідно положень ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спір по даній справі є за своїм змістом майновим, а отже і розмір судового збору необхідно розраховувати як за ставкою подання позовної заяви за майновим спором.

Згідно положень частини 4 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Так, за подання до господарського суду позовної заяви, яка містить вимогу немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становив 2270,00 грн.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи характер вимог, а також вимоги діючого законодавства щодо порядку сплати судового збору, слід відзначити, що судовий збір за подання даної апеляційної скарги на рішення суду за первісну позовну вимогу майнового характеру (про стягнення коштів) та за зустрічну позовну вимогу немайнового характеру (про визнання недійним договору) справляється судовий збір у сумі 15793,74 грн.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України Про судовий збір.

Разом з тим, скаржник в апеляційній скарзі просить суд відстрочити сплату судового збору у даній справі, мотивуючи це відсутністю коштів на своїх рахунках для сплати судового збору.

Частиною 1 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на викладене, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним тієї обставини, що заявник відноситься до переліку осіб, визначених у ст. 8 Закону та майнового стану такої особи.

Суд вказує, що особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, апелянтом не доведено наявність передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору. Так, апелянтом не доведено, що він згідно приписів ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір входить до переліку осіб, яким судом може бути надано відстрочення.

Суд звертає увагу скаржника на те, що як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі Пелевін проти України (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб [рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (пункт 57). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Враховуючи, що скаржником не наведено обґрунтувань підстав відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року у справі №922/663/21, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, що виключає його задоволення.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, зокрема без доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Приватного підприємства "Метаксі" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року у справі №922/663/21 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, п.2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом Приватного підприємства "Метаксі", на рішення Господарського суду Харківської області від 10.06.2021 року у справі №922/663/21 залишити без руху.

2. Приватному підприємству "Метаксі" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Повідомити апелянта, що заява і докази у підтвердження факту усунення недоліків повинні надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

4. Роз`яснити заявнику, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.С. Хачатрян