ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1312/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ"
до Фізичної особи-підприємця Пахомова Ігоря Борисовича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача Боженко Г.В.

відповідача Бородін Т.В, Пахомов І.Б. (особисто)

третя особа не з`явилась

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ" з позовом до Фізичної особи-підприємця Пахомова Ігоря Борисовича та просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця Пахомова Ігоря Борисовича на користь Акціонерного товариства «Український науково-дослідний та конструкторський інститут хімічного машинобудування» заборгованість за договором оренди № 20-058 від 10.11.2019 року за період з 01.09.2020 по 20.09.2020 року в сумі 10258,00 грн., витрати на оплату робіт по звільненню орендованого приміщення в сумі 25600,00 грн. згідно договору підряду № 2007 від 20.07.2020 року та витрати на зберігання майна в сумі 100708,17 грн.

З урахуванням заяви про Акціонерного товариства "Український науково-дослідний та конструкторський інститут хімічного машинобудування" про зміну предмету позову (вх. № 12799 від 01.06.21) позивач просить суд стягнути з фізичної особи підприємця Пахомова Ігоря Борисовича на користь Акціонерного товариства «Український науково-дослідний та конструкторський інститут хімічного машинобудування» заборгованість за договором оренди № 02-058 від 10.11.2019 року за період з 01.09.2020 по 20.09.2020 року в сумі 10258,00 грн, витрати на оплату робіт по звільненню орендованого приміщення в сумі 25600,00 грн згідно договору підряду № 2007 від 20.07.2020 та витрати на зберігання майна в сумі 26308,17 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 11.05.2021 р. о 10:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи. Засідання відкладалося з 11.05.2021 по 24.05.2021, з 24.05.2021 по 09.06.2021.

Ухвалою від 09.06.2021 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.06.2021 р. о 12:00. В засіданні оголошувалася перерва з 16.06.2021 по 12.07.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 12.07.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа свого представника у призначене судове засідання не направила.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені сторонами доводи, судом встановлено наступне.

Між Акціонерним товариством «Український науково-дослідний та конструкторський інститут хімічного машинобудування» та Фізичною особою-підприємцем Пахомовим Ігорем Борисовичем було укладено договір оренди № 20-058 від 10.11.2019 року, за п.1.1 якого позивач як орендодавець передає, а відповідач як орендар приймає в орендне користування приміщення загальною площею 170,95 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Термін договору оренди встановлюється з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. (п.1.4 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання акту прийому-передачі в оренду приміщення (п.1.5 договору).

Приміщення було передано в оренду за актом починаючи з 01.01.2020 року.

За п. 2.1 договору оренди розмір орендного платежу встановлюється на договірній основі з урахуванням стану і оснащення орендованого приміщення і становить 15387,00 грн. в місяць (у тому числі ПДВ 20% - 2564,50 грн.), включаючи комунальні послуги, плату за землю, обслуговування та ремонт електричних мереж і інші експлуатаційні витрати Орендодавця. За п.2.2 договору оренди орендний платіж, зазначений у пункті 2.1 цього договору, Орендар зобов`язаний перераховувати авансом за наступний місяць не пізніше останнього числа поточного місяця на зазначений розрахунковий рахунок. 31.03.2020 року сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору оренди, відповідно до якої встановили на період з 01.04.2020 р. по 31.05.2020 р. розмір орендного платежу 10770,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 1795,00 грн.

Договір було розірвано за згодою сторін 03.07.2020 року.

Однак, позивач стверджував, що ОСОБА_2 не сплачував в повному обсязі орендний платіж за період починаючи з березня 2020 року, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за договором оренди.

Рішеннями судів у справі № 922/234/20 з ФОП Пахомова І.Б. було стягнуто заборгованість за договором оренди № 20-058 від 10.11.2019 року станом на 31.08.2020 року у сумі 82 870 (вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят) грн. 02 коп., з яких: основний борг у розмірі 78 088 (сімдесят вісім тисяч вісімдесят вісім) грн. 00 коп., пеня у розмірі 3 555 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) гри. 09 коп., 3% річних у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 511 (п`ятсот одинадцять) грн. 78 коп. та суму судового збору у розмірі 2 099 (дві тисячі дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп.

Позивач вказував, що орендоване приміщення було звільнено силами Позивача як орендодавця лише 20.09.2020 року, про що було складено акт. Майно Відповідача як орендаря було переміщено в інше приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Позивачу. Така затримка пов`язана з тим, що Відповідач відмовлявся звільняти приміщення з дотриманням норм безпеки, на чому наполягав Позивач.

Листами від 08.07.2020 року ФОП Пахомов І.Б. повідомив орендодавця про проведення робіт щодо вивезення майна та обладнання у період з 9-17 липня 2020 року шістьма особами, у зв`язку з чим просив надати дозвіл на демонтаж вікна і підвіконного отвору та дозволити допуск вантажного транспорту на територію товариства; вимагав надати безперешкодний доступ для вивезення майна. На вказані заяви AT "УКРНДІХІММАШ" у листі від 08.07.2020 № 01-106л повідомив про те, що допуск автомобільного транспорту та вантажників для вивезення майна дозволяється за погодженням та в присутності представників договору оренду. Після цього впродовж вказаного 15-денного терміну ФОП Пахомов І.Б. безперешкодно вивіз усе своє майно, яке міг вивезти без залучення спецтехніки. Водночас орендодавцем було відмовлено у наданні дозволу на демонтаж вікна та підвіконного отвору, оскільки це могло призвести до пошкодження несучої стіни будівлі і значних збитків для AT «Укрндіхіммаш» та інших орендарів.

ФОП Пахомова І.Б. було повідомлено про необхідність залучення для вивантаження великогабаритного майна спеціалізованої організації, оскільки галузеве законодавство вимагає, щоб особи, які проводять такі операції, мали відповідний допуск та спеціалістів, попередньо розробили проект виконання робіт, організували вантажні роботи із забезпеченням техніки безпеки. Такі вимоги містить в собі НПАОП 45.2-7.02-12 (ДБН А.3.2-2-2009), а також розділ 4 Загальні положення п.4.2, НПАОП 0.00-1.80,18, Розділ III, п.2. Однак, як зазначав позивач, ФОП Пахомов І.Б. відмовився залучати спеціалізовану організацію. До 18.07.2020 року включно, ФОП Пахомов І.Б. не залучив спеціалізовану організацію. Приміщення не було ним звільнено від великогабаритного обладнання.

За п.3.10 договору оренди якщо після закінчення терміну договору оренди, достроковому розірванні цього договору орендар не звільнив орендовані приміщення у встановленому цим договором порядку, або якщо орендар самовільно (незалежно від причин) залишив орендовані приміщення, то орендодавець має право обмежити доступ представників орендаря до приміщень, звільнити орендовані приміщення від майна орендаря, склавши відповідний опис (акт) залишеного майна, і передати зазначені приміщення в оренду третім особам. При цьому за будь- яке майно, залишене орендарем, його співробітниками і третіми особами в орендованому приміщенні, орендодавець ніякої відповідальності не несе.

20.07.2020 року AT «Укрндіхіммаш» розпочало підготовку до самостійного звільнення приміщення, було укладено договір із спеціалізованою організацією ТОВ «Ремкран» для розроблення проекту виконання робіт і наступного вивантаження майна, зроблено передоплату за виготовлення проекту виконання робіт в сумі 10000,00 грн.

Листом від 23.07.2020 № 01/124л AT «Укрндіхіммаш» повідомило ФОП Пахомова І.Б. про закінчення 15-денного строку для звільнення орендованого приміщення, у зв`язку з чим обмежило доступ орендаря та його працівників на територію AT "УКРНДІХІММАШ". Листом від 30.07.2020 № 01/128л повідомлено ФОП Пахомова І.Б. про те, що з метою підготовки до звільнення орендованого приміщення згідно з пунктом 3.10 договору оренди заплановано провести комісійне обстеження даного приміщення 31.07.2020 року та запропоновано взяти особисту участь у відкритті приміщення та проведенні опису майна.

ФОП Пахомов І.Б. як орендар передав усе обладнання, що залишилось в приміщенні, на відповідальне зберігання AT «Укрндіхіммаш» згідно акту опису та прийняття на відповідальне зберігання майна від 31.07.2020 року. Листом від 05.08.2020 року № 01/133л AT «Укрндіхіммаш» повідомило ФОП Пахомова І.Б., що вважає за необхідне в силу положень статті 594 Цивільного кодексу України притримати прийняте за актом від 31.07.2020 року на відповідальне зберігання обладнання у себе до виконання ним як боржником існуючих зобов`язань. Також відповідно до статей 942, 945 Цивільного кодексу України було повідомлено про те, що приміщення, які зайняті майном, мають бути передані в орендне користування іншій особі, а за таких обставин подальше забезпечення їх схоронності в орендованому приміщенні буде ускладнено. У зв`язку із цим передане на відповідальне зберігання за актом від 31.07.2020 року обладнання буде переміщено в інше охоронюване приміщення AT «Укрндіхіммаш» за адресою: м. Харків вул. Конєва 21.

Позивач вказував, що після цього ФОП Пахомов І.Б. почав наполягати на тому, що усе вказане майно належить не йому, а іншій особі - ОСОБА_1 , а тому має бути передане цій особі. Крім того, заборонив своїми листами вивозити із приміщення майно, оскільки воно може бути пошкоджене, а умови в іншому приміщенні можуть бути неналежними. Однак технічну документацію щодо обладнання, щоб визначитись із необхідними умовами зберігання, Відповідач на вимоги Позивача не надав. Відповідачем в серпні 2020 року були надані копії договору від 24.04.2006 року із специфікацією та актом приймання-передачі від 27.04.2006 року, договору про передачу швейно-в`язального обладнання в тимчасове користування від 19.12.2006 року із актом приймання-передачі. Після дослідження цих документів позивачем було зроблено висновок, що три з п`яти плосков`язальних машин були придбані ОСОБА_1 . Одночасно з тим плосков`язальна машина SHIMA SEIKI SES 234 FF № 538 та плосков`язальна машина SHIMA SEIKI SEC 214K1 № 3365 не були придбані ОСОБА_1 і належать ФОП Пахомову І.Б., оскільки їх номери та моделі не співпадають із тими, що зазначені в наданих договорах 2006 року. У зв`язку із цим ОСОБА_1 було повідомлено, що своє майно він може забрати після узгодження всіх питань, пов`язаних із його вивантаженням та вивозом.

20.09.2020 року ТОВ «Ремкран» за замовленням Позивача були проведені роботи по звільненню орендованого приміщення; вказані роботи проведені на підставі проекту виконання робіт, який розроблено ТОВ "Ремкран" згідно з договором від 20.07.2020 № 2007.

Було складено акт звільнення приміщення від 20.09.2020 року, в якому зазначено про те, що майно, яке знаходилось на відповідальному зберіганні AT "УКРНДІХІММАШ" згідно акту опису та прийняття на відповідальне зберігання майна від 31.07.2020 року, переміщено у приміщення № 1 корпус В-1, що знаходиться на території AT "УКРНДІХІММАШ" за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення опломбовано. ФОП Пахомов І.Б. був присутній, але відмовився підписувати акт, про що також зазначено в акті.

Таким чином, орендоване приміщення було звільнено силами позивача як орендодавця лише 20.09.2020 року, і такий тривалий час затримки, за твердженням позивача, викликаний діями відповідача, який затягував звільнення приміщення.

Згідно правовому висновку, що викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 року у справі № 910/20370/17, законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом повернення об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі орендованого майна; зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється зі спливом строку дії договору оренди, оскільки таке припинення пов`язане не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди. Таких правових висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах 14.11.2018 у справі № 924/195/16 та 11.05.2018 у справі № 926/2119/17. З викладеного слідує, що орендар за договором оренди має, зокрема, (1) обов`язок сплачувати орендну плату до моменту повернення орендованого майна за актом прийому- передачі та (2) обов`язок негайно повернути орендоване майно після припинення договору оренди.

Отже, відповідно до вказаних вище вимог чинного законодавства основне зобов`язання орендаря - сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється із припиненням зобов`язальних відносин за договором оренди, оскільки таке припинення пов`язано з моментом повернення об`єкта оренди, тобто є господарським зобов`язанням за договором.

Східним апеляційним господарським судом у справі № 922/2234/20 в постанові від 23.03.2021 року було встановлено наступні обставини.

«Позивач за первісним позовом (AT «Укрндіхіммаш») листами від 08.07.20202 № 01/106л, 15.07.2020 № 01/114л, від 23.07.2020 № 01/124л повідомив орендаря (ФОП Пахомова І.Б.) про відмову у наданні дозволу на демонтаж вікна та підвіконного отвору, оскільки це може призвести до пошкоджень несучої стіни та завдати збитки орендарю, та зазначив про необхідність дотримання при вивантаженні великогабаритного обладнання з другого поверху у важкодоступному місці вимог нормативних актів та залучення спеціалізованої організації. Проте, враховуючи, що приміщення не було звільнено у встановлений пунктом 3.6 договору строк, позивач за первісним позовом у відповідності до пункту 3.10 договору розпочав дії для подальшого звільнення приміщення (зокрема, залучив спеціалізовану організацію, описав та прийняв майно на відповідальне зберігання).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач за первісним позовом (ФОП Пахомов І.Б.) не мав можливості або, що ним вжито всіх залежних від нього заходів, на виконання умов пункту 3.6 договору оренди та частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України, стосовно належного оформлення повернення об`єктів нерухомості з оренди, шляхом підписання акту прийому-передачі (повернення) з орендодавцем.

За встановлених обставин та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач за первісним позовом повинен був звільнити орендовані приміщення у строк до 18.07.2020 включно, проте після дострокового розірвання договору оренди у встановлений договором строк та станом на 31.08.2020 відповідачем не вчинено дій щодо повернення майна орендодавцю шляхом підписання акту приймання-передачі майна, та зважаючи на те, що припинення зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату у розумінні умов пункту 3.8 договору оренди та ч.2 ст. 795 ЦК України пов`язано з моментом повернення орендованого майна, а не з фактом припинення договору, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача за первісним позовом за період з 01.03.2020 по 31.08.2020 заборгованості з орендної плати у сумі 78 088,00 грн.».

Враховуючи вказане, позивач стверджував, що відповідач повинен сплатити орендний платіж по день фактичного звільнення приміщення, тобто до 20.09.2020 року включно.

У справі № 922/2234/20 було заявлено та рішеннями судів стягнуто заборгованість Відповідача станом до 31.08.2020 року включно. Таким чином, стягненню з Відповідача додатково підлягає орендний платіж за договором № 20-058 від 10.11.2019 р. за період з 01.09.2020 р. по 20.09.2020 р. в сумі 10258 грн.00 коп. (платіж за місяць 15387 грн * 20 днів / 30 днів = 10258,00 грн).

Крім того, Позивачем були замовлені та за власний рахунок проведені роботи по вивантаженню великовагового майна із зайнятого орендованого приміщення. Згідно з отриманими калькуляціями та актом від 22.09.2020 року вартість вказаних робіт, в т.ч. розробки проекту виконання робіт, склала 25600,00 грн., які сплачені AT «Укрндіхіммаш» в повному обсязі.

Ще до оплати цих робіт ФОП Пахомов І.Б. був повідомлений про їх необхідність, але відмовився від участі у вивантаженні спеціалізованою організацією, з якою уклав договір Позивач.

Як було зазначено, за п.3.10 договору оренди якщо після закінчення терміну договору оренди, достроковому розірванні цього договору орендар не звільнив орендовані приміщення у встановленому цим договором порядку, або якщо орендар самовільно (незалежно від причин) залишив орендовані приміщення, то орендодавець має право обмежити доступ представників орендаря до приміщень, звільнити орендовані приміщення від майна орендаря, склавши відповідний опис (акт) залишеного майна, і передати зазначені приміщення в оренду третім особам. При цьому за будь-яке майно, залишене орендарем, його співробітниками і третіми особами в орендованому приміщенні, орендодавець ніякої відповідальності не несе.

З огляду на п. 3.10 Договору позивач вважає, що договір давав йому право після опису розібрати обладнання ФОП Пахомова І.Б. на деталі та викинути їх без будь-якої відповідальності, не залучаючи ніяку спеціалізовану організацію. Але Позивач вирішив зберегти дане майно в цілості для його наступного повернення власнику, звільняючи орендоване приміщення. Таким чином, витрати на вивантаження майна Відповідача в цілості спеціалізованою організацією були понесені в його майнових інтересах і фактично замість самого ФОП Пахомова І.Б., оскільки такі ж витрати він повинен був понести сам, якби був згоден дотримуватись вимог профільного законодавства. Вказані витрати є витратами орендодавця, які він поніс для збереження майна Відповідача при звільненні орендованого приміщення згідно до п.3.10 договору оренди. При цьому сам Відповідач безпідставно зберіг свої кошти, які він мав сплатити за дані роботи.

В силу викладеного, позивач стверджував, що відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість робіт по вивантаженню майна з орендованого приміщення та його переміщення в інше приміщення на зберігання, які були фактично оплачені позивачем в сумі 25600,00 грн згідно договору підряду № 2007 від 20.07.2020 року.

Також в період з 21.09.2020 року (з моменту звільнення орендованого приміщення) позивач зберігає майно Відповідача. Вказане майно було передано Позивачу Відповідачем на відповідальне зберігання згідно акту від 31.07.2020 року.

За ч.1 ст.937 ЦК договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Тобто, за твердженням відповідача, між сторонами було укладено договір зберігання в письмовій формі, що посвідчується актом від 31.07.2020 року, але не були узгоджені умови оплати за таке зберігання. За ч.1 ст.936 ЦК за договором зберігання одна сторона (зберігай) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. В силу того, що Відповідач відмовлявся погашати свою заборгованість, Позивач скористався у відношенні даного майна правом притримання (ст.594 ЦК), про що повідомив Відповідача.

20.09.2020 року майно, яке знаходилось на відповідальному зберіганні AT "УКРНДІХІММАШ" згідно акту опису та прийняття на відповідальне зберігання майна від 31.07.2020 року, було переміщено у приміщення № 1 корпус В-1 площею 199,9 кв.м., що знаходиться на території AT "УКРНДІХІММАШ" за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення було опломбовано і з того часу використовується виключно для зберігання майна ФОП Пахомова І.Б. Оскільки Відповідач і досі відмовляється виконувати свої обов`язки та погашати борг перед Позивачем, то Позивач продовжує зберігати майно Відповідача. Хоча ФОП Пахомов І.Б. раз в два-три місяці пише листи позивачу, але фактичних дій, спрямованих на вирішення питання щодо повернення майна, не вчиняє. Тому на думку позивача ФОП Пахомов І.Б. за його рахунок зберігає свої кошти, які мав би витрачати замість цього на зберігання майна або оренду для нього іншого приміщення.

За ч.1 ст.946 ЦК плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. За ст.947 ЦК витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання. Витрати, які сторони не могли передбачити при укладенні договору зберігання (надзвичайні витрати), відшкодовуються понад плату, яка належить зберігачеві. При безоплатному зберіганні поклажодавець зобов`язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач вважає, що його витрати на зберігання майна ФОП Пахомова І.Б. за період з 21.09.2020 р. по 31.03.2021 р складають загалом 100708.17 грн. (площа приміщення № 1 корпус В-1 199, 9 кв.м по 20,78 грн. за кв.м 1 місяць): 199,9 м2 * 20,78 грн за кв.м /місяць * (6 місяців жовтень 2020 р - березень 2021 р + 10/30 днів вересень 2020 р) = 26308,17 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував та зазначав, що коли виходити з доводів позивача, що між сторонами було укладено договір зберігання в письмовій формі відповідно до акту від 31.07.2020, а зазначене майно відповідно до цього ж акту перебувало на зберіганні в приміщеннях № 1,3,5 у будівлі к. 11-А, на другому поверсі, а саме до 20.09.2020, то таке переміщення майна в інше приміщення (склад) є зміною умов зберігання речі (речей) про що категорично заперечував відповідач (лист від 06.08.2020, вх. № 197). Окрім того, як вбачається з листування між позивачем та відповідачем, позивач не виконав вимог поклажодавця (відповідача) та власника майна (третьої особи) щодо повернення майна зі зберігання, чим порушив вимоги чинного законодавства.

Відповідач вважає, що надана позивачем бухгалтерська довідка є недостовірним, маловірогідним, недопустимим та таким, що неспроможний довести обставини понесення витрат саме в тих розмірах і сумах, як це зазначено в бухгалтерській довідці від 19.04.2021. Ця довідка є суб`єктивною та складеною бухгалтерією позивача, що дає можливість позивачу вносити в таку довідку будь-які дані витрат, навіть з мотивів незаконного збагачення за рахунок відповідача. Ненадання доказів фактичного понесення цих витрат, у зазначених сумах дає підстави вважати про відсутність таких витрат зберігання взагалі, а зазначені суми витрат недоведеними.

Відповідач наголошував, що за твердженням позивача відповідно до акту опису та прийняття на відповідальне зберігання майна від 31.07.2020, між позивачем та відповідачем було укладено у письмовій формі договір зберігання. Так, зазначене в акті майно з 31.07.2020 перебуває в приміщеннях № 1,3,5 у будівлі к. 11-А, на другому поверсі, які раніше орендував відповідач, на відповідальному зберіганні у зберігача (позивача). Відтак, моментом фактичного звільнення орендованого приміщення від майна відповідача вважає момент укладення договору зберігання (31.07.2020), а не момент фактичного переміщення майна, яке зберігається, в інше приміщення. Тобто саме з 31.07.2020, на думку відповідача, у зв`язку з прийняттям позивачем майна на зберігання, відповідач вважається таким, що звільнив такі приміщення та повернув з оренди, а позивач в свою чергу почав використовувати ці приміщення як сховища для зберігання.

В той же час, в п. 3.2 відзиву на позовну заяву відповідач повідомляє суд, що не бажав та не планував передавати майно на зберігання позивачу. Позивач, описуючи майно поставив відповідача перед фактом (без вибору), що приймає описане майно на відповідальне зберігання. Відповідач в свою чергу раз за разом звертався до позивача з вимогою повернути майно. І під час опису майна в тому числі.

Також, відповідач наголошував, що саме ОСОБА_1 є власником всіх 5-ти плосков`язальних машин, які зазначено в договорі від 24.04.2006. 19.12.2006 між відповідачем та ОСОБА_1 було укладено договір про передачу швейно-в`язального обладнання у тимчасове користування. У зв`язку з обміном, в користування відповідача передалась плосков`язальну машина SHIMA SEIKI SEC 234FF (номер 538), дані про яку містяться в п. 2 акту опису та прийняття на відповідальне зберігання майна від 31.07.2020. Аналіз ч. 3 ст. 594 ЦК в сукупності з аналізом ч. 1 ст. 594 ЦК України свідчить, що кредитор не має права притримувати майно, яке до передачі у володіння кредитору і належало (належить) третій особі, а не боржнику. В даному випадку майно, яке незаконно притримує позивач належить та належало ОСОБА_1 , а не відповідачу, і позивачу про це відомо.

Щодо витрат при звільнення приміщення, відповідач вказував, що виконані роботи за замовленням позивача мінімум в 2 рази перевищують звичайні ринкові ціни на відповідні послуги (приблизна вартість таких робіт, на думку відповідача, не більше 12000 грн.).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно із статями 626, 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частинами першою та шостою статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України). Приписами частини 3 статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Укладений Договір оренди було розірвано за згодою сторін 03.07.2020 року, що не заперечується учасниками справи.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (частина 2 статті 795 Цивільного кодексу України).

Аналіз вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, відповідно до вказаних вище вимог чинного законодавства основне зобов`язання орендаря - сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється із припиненням зобов`язальних відносин за договором оренди, оскільки таке припинення пов`язано з моментом повернення об`єкта оренди, тобто є господарським зобов`язанням за договором.

Відповідно до пункту 3.6 укладеного сторонами договору оренди після закінчення терміну дії договору, якщо немає згоди про його продовження на новий термін або в разі його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний в 15-ти денний термін здати орендодавцеві приміщення в належному стані з усіма зробленими в них поліпшеннями. Всі поліпшення, зроблені орендарем за його рахунок, як з узгодження, так і без узгодження з орендодавцем, які стали невід`ємною частиною приміщення, переходять у власність орендодавця. Орендар зобов`язаний усунути шкоду, заподіяну з його вини орендодавцеві.

У пункті 3.8 договору передбачено, що у разі дострокового припинення дії договору орендар зобов`язаний попередити в письмовому вигляді орендодавця за 15 календарних днів до фактичного звільнення приміщення. Орендний платіж сплачується орендарем по день фактичної здачі приміщення.

Таким чином, договором передбачено право орендодавця нараховувати орендну плату до моменту повернення приміщення, наявність права у однієї сторони договору кореспондується з обов`язком у іншої сторони, у даному випадку - сплачувати нараховану орендну плату.

Відповідно до акту приймання-передачі орендованих приміщень від 01.01.2019 Акціонерне товариство "Український науково-дослідний та конструкторський інститут хімічного машинобудування" здало, а фізична особа-підприємець Пахомов Ігор Борисович прийняв в орендне користування приміщення загальною площею 170,95 кв.м. з 01.01.2020 у відповідності до договору оренди від 10.11.2019 № 20-058.

В подальшому, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, з березня 2020 року відповідач не сплачував в повному обсязі орендний платіж, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за договором оренди від 10.11.2019 № 20-058. Також, відповідачем не було звільнено орендоване приміщення від його майна.

Відповідно до акту звільнення приміщення від 20.09.2020 проведені роботи по звільненню приміщення № 3 на другому поверсі в корпусі 11-А за адресою: АДРЕСА_1 , яке раніше знаходилось в орендованому користуванні ФОП Пахомова І.Б. згідно з договором оренди від 10.11.2019 № 20-058; вказані роботи проведені на підставі проекту виконання робіт, який розроблено ТОВ "Ремкран" згідно з договором від 20.07.2020 № 2007. У вказаному акті зазначено про те, що майно, яке знаходилось на відповідальному зберіганні АТ "УКРНДІХІММАШ" згідно акту опису та прийняття на відповідальне зберігання майна від 31.07.2020 переміщено у приміщення № 1 корпус В-1, що знаходиться на території АТ "УКРНДІХІММАШ" за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 21., приміщення опломбовано. У цьому акті також зазначено про те, що Пахомов І.Б. відмовився підписувати його.

З огляду на встановлені обставини, відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату за договором по 20.09.2020, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за період з 01.09.2020 по 20.09.2020 в розмірі 10258,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3.10 договору якщо після закінчення терміну договору оренди, достроковому розірванні цього договору орендар не звільнив орендовані приміщення у встановленому цим договором порядку, або якщо орендар самовільно (незалежно від причин) залишив орендовані приміщення, то орендодавець має право обмежити доступ представників орендаря до приміщень, звільнити орендовані приміщення від майна орендаря, склавши відповідний опис (акт) залишеного майна, і передати зазначені приміщення в оренду третім особам. При цьому за будь-яке майно, залишене орендарем, його співробітниками і третіми особами в орендованому приміщенні, орендодавець ніякої відповідальності не несе.

З огляду на положення п. 3.10 договору, а також враховуючи ту обставину, що відповідачем не було звільнено орендоване приміщення від свого майна, звільнення якого потребує залучення спеціальної техніки та проведення демонтажних робіт, у зв`язку із закінчення дії договору оренди, позивач змушений був залучити до звільнення майна спеціалізовану організацію - ТОВ «Ремкран» для розроблення проекту виконання робіт і наступного вивантаження майна.

Факт надання послуг по розробленню проекту виконання робіт і наступного вивантаження майна підтверджується наданим до суду договором про надання послуг № 2007 від 20.07.2020, рахунком на оплату № 16 від 21.07.2020 та платіжними дорученнями № 1658 від 27.07.2020, № 1845 від 21.09.2020 на загальну суму 25600,00 грн.

Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язків за договором оренди позивач був змушений понести витрати в розмірі 25600,00 грн, пов`язані зі звільненням приміщення від майна відповідача, а тому такі витрати відлягають відшкодування за рахунок відповідача.

В той же час, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на зберігання майна в сумі 26308,17 грн, оскільки розмір таких витрат не підтверджено достатніми доказами та понесення таких витрат не було обов`язковим для позивача.

Так п.3.10 договору оренди передбачено, що коли після закінчення терміну договору оренди, достроковому розірванні цього договору орендар не звільнив орендовані приміщення у встановленому цим договором порядку, або якщо орендар самовільно (незалежно від причин) залишив орендовані приміщення, то орендодавець має право обмежити доступ представників орендаря до приміщень, звільнити орендовані приміщення від майна орендаря, склавши відповідний опис (акт) залишеного майна, і передати зазначені приміщення в оренду третім особам. При цьому за будь-яке майно, залишене орендарем, його співробітниками і третіми особами в орендованому приміщенні, орендодавець ніякої відповідальності не несе.

Таким чином, витрати позивача по зберіганню майна не були такими, які відповідач змушений був понести поза своєю волею. Окрім того, плата за зберігання та місце зберігання не були погоджені сторонами, позивач в односторонньому порядку визначав місце зберігання майна, а розмір витрат на зберігання не підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами, оскільки єдиним доказом розміру витрат на зберігання майна є бухгалтерська довідка самого позивача, яка носить інформаційний характер, не підтверджує дійсний розмір витрат, які були понесенні саме у зв`язку зі зберіганням майна відповідача, а не загалом на утримання матеріального складу.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку відмову в задоволенні позову про стягнення витрат на зберігання майна в сумі 26308,17 грн та задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ" частково.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця Пахомова Ігоря Борисовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ ХІМІЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ" (Україна, 61001, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ КОНЄВА, будинок 21, ідентифікаційний код особи 00220285) заборгованість за договором оренди № 02-058 від 10.11.2019 року за період з 01.09.2020 по 20.09.2020 року в сумі 10258,00 грн, витрати на оплату робіт по звільненню орендованого приміщення в сумі 25600,00 грн згідно договору підряду № 2007 від 20.07.2020 та 1 309,36 грн судового збору.

В частині стягнення витрат на зберігання майна в сумі 26308,17 грн відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "20" липня 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова