ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 911/599/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Закопайло О.В.

за участю представників учасників справи:

позивача не з`явився.

відповідача не з`явився.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім-цемент", місто Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Емпоріум Бетон", місто Харків,

про стягнення 373 746,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім-Цемент", звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Емпоріум Бетон", про стягнення 373 746,00 грн. заборгованості за договором поставки № 2020/86 від 01 вересня 2020 року.

05 березня 2021 року, ухвалою господарського суду Київської області, позовну заяву та додані до неї документи передано на розгляд Господарському суду Харківської області. В обґрунтування покладено той факт, що вказана позовна заява не підсудна Господарському суду Київської області, оскільки відповідач у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Емпоріум Бетон" станом на 01 березня 2021 року (дата надходження позовної заяви до суду) зареєстрований за адресою: 61070, Харківська область, місто Харків, вулиця Проскури Академіка, будинок 1, а тому, враховуючи місцезнаходження відповідача, спір підсудний Господарському суду Харківської області.

12 квітня 2021 року позовна заява разом із додатками надійшла до господарського суду Харківської області. 12 квітня 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю-доповідача по справі № 911/599/21 суддю Калініченко Н.В.

13 квітня 2021 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позовну заяву залишено без руху, із наданням позивачу строку на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали. Згідно з відстеження поштового відправлення, вказана ухвала отримана позивачем 19 квітня 2021 року, тобто 29 квітня 2021 року є присічною датою для формування позивачем заяви в порядку статті 174 Господарського процесуального кодексу України. 23 квітня 2021 року, на виконання вимог ухвали суду, позивач усунув недоліки, які послугували підставою для залишення позовної заяви без руху, шляхом направлення заяви про усунення недоліків (вх. № 9682 від 27 квітня 2021 року).

30 квітня 2021 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім-цемент" до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато у справі № 911/599/21 підготовче провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, свого уповноваженого представника в судові засідання не направляв, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, втім поштові повідомлення, в яких знаходилась судова кореспонденція, повертались до суду із зазначенням причин адресат відсутній за вказаною адресою. Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними матеріалами. Враховуючи ненадання відповідачем відзиву, згідно з положеннями статті 178 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

29 червня 2021 року, протокольною ухвалою суду, на підставі пункту 18 частини 2 статті 182, пункту 3 частини 2 статті 185, частини 5 статті 185, статей 195, 232 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 червня 2021 року. 30 червня 2021 року відкладено розгляд справи по розгляду справи по суті до 19 липня 2021 року.

Представники учасників справи не прибули у судове засідання, про дату, час та місце судового засідання повідомлені в порядку визначеному процесуальним законодавством.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено такі обставини.

01 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім цемент" (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Емпоріум бетон" (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки № 2020/86 (далі договір) за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця цемент (надалі товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку і на умовах, встановлених цим договором. Асортимент товару, кількість, строки поставки узгоджуються сторонами в заявці покупця (розділ 1 договору). Пунктом 5.1. договору визначено, що ціна на цемент, який постачається за даним договором, встановлюється в українських гривнях і складає 3 300,00 грн. за тону з ПДВ, з доставкою на підприємство покупця. Загальна сума договору складається із суми всіх видаткових накладних, підписаних сторонами в період даного договору. Оплата за товар проводиться за попередньою оплатою або по факту поставки партії товару (пункт 5.2., 5.4 договору).

Виконуючи обумовлені сторонами зобов`язання, позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 740 046,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № ТДЦ1342 від 02 вересня 2020 року, № ТДЦ1387 від 08 вересня 2020 року, № ТДЦ1416 від 11 вересня 2020 року, № ТДЦ1435 від 15 вересня 2020 року, № ТДЦ1473 від 18 вересня 2020 року, № ТДЦ1487 від 21 вересня 2020 року, № ТДЦ1549 від 29 вересня 2020 року, № ТДЦ1605 від 02 жовтня 2020 року, № ТДЦ1574 від 02 жовтня 2020 року.

Як стверджує позивач, відповідач (зобов`язаний контрагент) кошти, за поставлений товар не в повному обсязі сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 373 746,00 грн., що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду для відновлення порушених прав і інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору поставки, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що оплата за товар проводиться за попередньою оплатою або по факту поставки партії товару.

Отже, в сукупності визначених норм права та умов договору вбачається, що внаслідок виконання постачальником визначених умовами договору дій (поставка продукції) у замовника виникає зустрічний обов`язок оплатити товар у строки визначені договором (за попередньою оплатою або по факту поставки партії товару).

Як свідчать матеріали справи, в рамках укладеного договору між зобов`язаними контрагентами (позивачем і відповідачем) були проведені господарські операції з поставки товару на загальну суму 740 046,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № ТДЦ1342 від 02 вересня 2020 року, № ТДЦ1387 від 08 вересня 2020 року, № ТДЦ1416 від 11 вересня 2020 року, № ТДЦ1435 від 15 вересня 2020 року, № ТДЦ1473 від 18 вересня 2020 року, № ТДЦ1487 від 21 вересня 2020 року, № ТДЦ1549 від 29 вересня 2020 року, № ТДЦ1605 від 02 жовтня 2020 року, № ТДЦ1574 від 02 жовтня 2020 року. При цьому, за даними по банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім цемент", відомості по якому висвітлені в розділі 11 договору, встановлено, що відповідач повністю не розрахувався з постачальником за поставлений товар, внаслідок чого має заборгованість в сумі 373 746,00 грн.

Слід також зазначити, що наявність заборгованості в сумі 373 746,00 грн. підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 2020 рік, в якому відповідач фактично визнав означену суму заборгованості. Доказів на спростування наявності такої переплати відповідачем суду не надано.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження здійснення повної оплати поставленого продукції. За таких обставин, оскільки відповідач прийняв продукцію, однак не здійснив повний розрахунок її вартості, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 373 746,00 грн. основної суми заборгованості по сплаті договором є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судові витрати зі сплати позивачем при поданні позову судового збору, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 194-196, 201, 208-210, 216-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Емпоріум Бетон" (61070, місто Харків, вулиця Проскури, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 43038472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім-цемент" (02160, місто Київ, вулиця Березнева, будинок 10, офіс 310, ідентифікаційний код юридичної особи 41496220) заборгованість в розмірі 373 746,00 грн., а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 5 606,19 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "19" липня 2021 р.

Суддя Н.В. Калініченко