Справа № 909/973/20
УХВАЛА

16.07.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Голубчака Ярослава Дмитровича вх. № 11543/21 від 15.07.2021 про видачу дублікатів наказів Господарського суду Івано-Франківської області у справі:

за позовом: Фізичної особи - підприємця Голубчака Ярослава Дмитровича,

до відповідача: Калуської міської ради,

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2021 у справі № 909/973/20 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Калуської міської ради № 3499 від 24.09.2020 "Про відмову у продовженні (поновленні) договору оренди землі з підприємцем Голубчаком Я.Д. та припинення терміну дії договору оренди землі" та стягнуто з Калуської міської ради на користь Фізичної особи - підприємця Голубчака Ярослава Дмитровича 2102 (дві тисячі сто дві) грн - витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.01.2021 стягнуто з Калуської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Голубчака Ярослава Дмитровича - 10 000 грн 00 к. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу в суді.

16.02.2021 та 17.02.2021 на виконання вищевказаних рішень Господарського суду Івано-Франківської області судом видано накази № 146 та № 145 відповідно, які направлені на адресу стягувача.

Фізична особа - підприємець Голубчак Ярослав Дмитрович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою вх. № 11543/21 від 15.07.2021 в якій, у зв`язку з втратою наказів Господарського суду Івано-Франківської області у даній справі, просить суд видати його дублікати.

Заявник стверджує, що ним отримано поштове відправлення з вказаними наказами господарського суду, однак воно було втрачено.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 ГПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Судом встановлено, що виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2021 та додаткового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.01.2021 по справі № 909/973/20 не відбулось, оригінали наказів № 146 від 16.02.2021 та № 145 від 17.02.2021 були втрачені та не були пред`явлені до примусового виконання позивачем.

Пунктом 19.4. розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Фізична особа - підприємець Голубчак Ярослав Дмитрович звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів наказів із дотриманням строків і порядку, передбаченому вимогами ГПК України.

За таких обставин, заява про видачу дублікатів наказів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 326, 327, п. 19.4. перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи - підприємця Голубчака Ярослава Дмитровича вх. № 11543/21 від 15.07.2021 про видачу дублікатів наказів Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/973/20 - задовольнити.

Видати позивачу дублікат наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 146 від 16.02.2021 та дублікат наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 145 від 17.02.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.07.2021.

Суддя О.М. Фанда