ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" липня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2027/21
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. №2-892/21 від 14.07.2021р.) Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» (65026, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Ланжеронівська, будинок 3, офіс 123; ) про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна мета» звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, Громадської організації «Одеська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України», в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Містобудівні умови та обмеження №223 забудови земельної ділянки, що затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-06/344 від 10.11.2020 «Реконструкція стадіону «Динамо», бази олімпійської підготовки, без зміни зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 27»;

- зобов`язати Громадську організацію «Одеська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України» привести земельну ділянку з кадастровим номером :36:007:0001, площею 2,7717 га, а також реконструйовану будівлю «К» (відповідно до технічного паспорту серія та номер: 276, виданий 01.06.2017, видавник ФОП Мойсеєнко В.В.) за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 27 до попереднього стану, що існував до моменту видачі оскаржуваних містобудівних умов та обмежень (шляхом демонтажу конструкцій, добудованих вище другого поверху).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм та без відповідного дозволу, завдає шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ГО «ВР «Спільна Мета».

Крім того, зазначив, що здійснення робіт без відповідного дозволу та відповідних інженерно-геологічних вишукувань стосовно того, чи витримають фундамент будівлі та сама земельна ділянка, які розташовані на схилі, призведе до непоправних втрат рекреаційних властивостей території, до руйнації схилів, знищення майна та людських жертв.

Зауважив, що найвищу цінність в даному випадку становлять не господарські інтереси забудовника, а екологія, цінність території, яка ним безповоротно може бути знищена.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна мета» просить суд:

1) зупинити дію Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що затверджені Наказом Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-06/344 від 10.11.2020 "Реконструкція стадіону "Динамо", бази олімпійської підготовки, без зміни зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 27" - до набрання законної сили судовим рішенням у справі;

2) заборонити Громадській організації "Одеська обласна організація Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" України" (; 65044, м. Одеса, Французький бульвар, 27) та/або будь-яким іншим особам здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :36:007:0001, площею 2,7717 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 27 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі;

3) заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (; 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) видавати дозвіл на виконання будівельних робіт на земельній ділянці за кадастровим номером :36:007:0001, назва об`єкту будівництва: «м. Одеса Приморський район, Французький бульвар, 27, реконструкція стадіону «Динамо», бази олімпійської підготовки, зі змінами зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані будівель, без змін цільового та функціонального призначення» (у тому числі, але не виключно дозвіл за реєстраційним номером ОД79) - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказав наступне.

У місті Одеса на вул. Французький бульвар, 27 здійснюються незаконні будівельні роботи з реконструкції стадіону "Динамо", бази олімпійської підготовки на підставі містобудівних умов та обмежень від 10.11.2020 № 01-06/344 "Реконструкція стадіону "Динамо", бази олімпійської підготовки, без зміни зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 27".

Таке будівництво здійснюється з порушенням будівельних норм та без відповідного дозволу, завдає шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ГО "ВР "Спільна Мета".

Заявник вказав, що у разі задоволення позовних вимог відновити попередній стан земельної ділянки буде неможливим, а отже відсутнім буде ефективний спосіб захисту прав позивача, адже визнання протиправними та скасування оскаржуваних містобудівних умов та обмежень від 10.11.2020 № 01-06/344 та, відповідно, визнання робіт незаконними, не буде мати результату у разі закінчення будівництва за час розгляду справи.

Зауважив, що в разі реалізації проекту будівництва на рекреаційних землях буде існувати споруда, збудована не у відповідності до норм законодавства, що фактично може призвести до унеможливлення виконання рішення суду.

Як зазначив заявник, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п.п. 1,3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом, проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч.ч. 1, 2 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Ст. 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на положення ст. ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі № 910/773/19).

Так, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету позову, а також розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета», оскільки припущення заявника, про те, що подальше продовження будівельних робіт призведе до непоправних втрат рекреаційних властивостей території, руйнації схилів, ускладнення або унеможливлення виконання рішення у справі, не є належним обґрунтуванням в підтвердження доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Отже, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Керуючись ч. 6 ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. №2-892/21 від 14.07.2021р.) Громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета» про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу складено та підписано 16.07.2021р. Ухвала набирає чинності 16.07.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання ухвали.

Суддя Р.В. Волков