ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 року м. Дніпро Справа № 904/5282/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Пінічний гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021р.

(суддя Ніколенко М.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 12.04.2021 р.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі

Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 166 409,40 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 6 164,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства " Північний гірничо-збагачувальний комбінат" плату за користування вагонами у розмірі 166 409,40 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 6 164,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017р., внаслідок чого позивачем нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, з причин несвоєчасного забирання відповідачем на свою під`їзну колію вагонів, які надійшли на його адресу.

Відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що позивачем не було додано до позову витягів з Книг повідомлень форми ГУ-2 за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Терни (на станціях Гейківка, Кривий Ріг-Західний, Рядова) за період з 25.03.2020 по 01.04.2020. За таких обставин, на думку відповідача, позивачем не доведений факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Терни у період дії наказів, з вини відповідача. Також відповідач звернув увагу на те, що всі акти загальної форми, долучені позивачем до позову, складені на час затримки вагонів. Актів, які б свідчили про початок затримки вагонів позивачем не надано.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021р. позов задоволено - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 166 409 грн. 40 коп., збір за зберігання вантажу у розмірі 6 164 грн. 04 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 588 грн. 60 коп..

Рішення суду мотивоване тим, що прийняті до перевезення Позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини Відповідача.

При цьому, суд послався на те, що Позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду повністю в частині стягнення 172 573,44 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що Господарський суд Дніпропетровської області при прийнятті оскаржуваного рішення не здійснив належного аналізу документального обґрунтування наявності вини Відповідача, що стало наслідком задоволення позовних вимог Позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав.

При цьому Скаржник зазначає, що позивачем не було надано належних доказів щодо вини Відповідача в затримці вагонів на станціях Гейківка, Кривий Ріг Західний, Рядова, а також на станції Терни, а тому нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є безпідставним і в задоволенні позовних вимог повинно було бути відмовлено в повному обсязі.

Зокрема Скаржник зазначає, що Позивач як на підставу для покладання на нього відповідальності за простій спірних вагонів на підходах до станції призначення (на станціях Рядова, Савро, Жовті Води-1) та нарахування плати за користування вагонами, посилається на акти загальної форми станції Терни, якими підтверджується факт скупчення вагонів на самій станції призначення з вини відповідача та неможливість у зв`язку з цим доставити затримані спірні вагони за призначенням. Однак, на думку Скаржника, належним доказом того, що Відповідач був повідомлений про прибуття на його адресу вагонів, що були затримані на станції Терни, є Книга повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. Саме з цієї книги можливо встановити, чи повідомлявся Відповідач про прибуття на його адресу вагонів та встановити час початку їх затримки з вини Відповідача. Оскільки Позивачем до позовної заяви не додано витягу з Книги повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Терни (на станціях Гейківка. Кривий Ріг-Західний. Рядова) за період з 24.03.2020р. по 30.03.2020р. Відповідно, Позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції на станції призначення Терни у період дії наказів, з вини Відповідача і що стали причиною затримки вагонів на станції підходу.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021р. у справі № 904/5282/20 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 3 882 грн. 90 коп..

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2021р. поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 р. у справі № 904/5282/20, на час розгляду апеляційної скарги.

7. Встановлені судом обставини справи

Між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця") та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017 Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова Придніпровської регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (надалі - договір). Цим договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів.

Відповідно до п. 4 договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

Відповідно до п. 5 Договору, здавання вагонів для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: - порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години; - порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; - вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання; - інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2; у разі здавання вагонів Залізницею Власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

У абзаці 1 п. 6 Договору передбачено, що вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту ( диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 ( п. 8 договору ).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 11 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (п. 12 договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п. 13 договору).

Відповідно до п. 14 договору, Власник колії сплачує залізниці, зокрема, за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1).

У п. 19 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23.12.2017 р. до 23.12.2022 р., включно.

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

На виконання вищезазначеного договору, у березні 2020 року на адресу ПрАТ Північний ГЗК (станція Рядова Придніпровської залізниці) прибув поїзд № 2134, індекс 4127-65-4572, у складі 48 порожніх вагонів (голова 58926213 хвіст 58850959).

В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Рядова Придніпровської залізниці, вантажоотримувачем - ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат.

У зв`язку з тим, що на станції призначення Рядова сталося скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію, на станції Гейківка Придніпровської залізниці, 25.03.2020р. о 05:49 год. було видано наказ №289, про затримку 48 вагонів.

На виконання цього наказу було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 12 від 25.03.2020р. і передано повідомлення № 12 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Повідомлення № 12 було прийнято представником ПрАТ Північний ГЗК 25.03.2020р. о 06:55 год.

Станцією затримки Гейківка, 29.03.2020р. о 05:10 год. було видано наказ № 290, про закінчення затримки потяга № 2134 і було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №12 від 29.03.2020р..

Також станцією затримки Гейківка було складено акт загальної форми №12 від 25.03.2020р., у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.

Таким чином, 48 порожніх вагонів (голова 58926213 хвіст 58850959) простоювали на станції Гейківка з вини ПрАТ Північний ГЗК з 25.03.2020р. - 05:49 год. до 29.03.2020р. - 05:10 год., період затримки вагонів склав 95 год. 21 хв.

За тих самих причин, на станції Гейківка 29.03.2020р. о 21:37 год. було повторно видано наказ № 314 про затримку поїзда № 2134.

На виконання цього наказу було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 13 від 29.03.2020р. і передано повідомлення № 13, про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Повідомлення № 13 було прийнято представником ПрАТ Північний ГЗК 29.03.2020р. о 22:00 год.

Станцією затримки Гейківка, 30.03.2020р. о 14:25 год. було видано наказ № 304 про закінчення затримки потяга № 2134 і було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №13 від 30.03.2020р..

Також станцією затримки Гейківка було складено акт загальної форми №13 від 29.03.2020р., у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.

Таким чином, 48 порожніх вагонів (голова 58926213 хвіст 58850959) простоювали на станції Гейківка з вини ПрАТ Північний ГЗК з 29.03.2020р. - 21:37 год. до 30.03.2020р. - 14:25 год., період затримки вагонів склав 16 год. 48 хв.

Також на станції призначення Рядова Придніпровської залізниці прийомоздавальником залізниці було повідомлено представника ПрАТ Північний ГЗК про готовність передавання на його під`їзну колію 01.04.2020р. о 04:15 год. вагонів у кількості 48 одиниць, що прибули поїздом №2134. Про передачу повідомлення зроблено відповідний запис у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Рядова.

Через неможливість відповідача вчасно забрати вищевказані вагони на свою під`їзну колію, 01.04.2020р. о 04:15 год. залізницею був складений акт загальної форми № 1516 від 01.04.2020р..

Після закінчення такої затримки, залізницею був складений акт загальної форми №1517 від 01.04.2020р.. Час затримки вагонів тривав з 01.04.2020р. з 04:15 год. по 01.04.2020р. по 06:00 год. Всього: 1 год 45 хв.

Крім того, вагон № 58851397 з цього поїзда у групі з іншими вагонами простоював на коліях станції Рядова на підставі актів загальної форми № 1520 від 01.04.2020р. (початок) та №1528 від 01.04.2020р. (закінчення) з 01.04.2020р. - 9:00 год. до 01.04.2020р. - 19:15 год., тобто, протягом 10 год. 15 хв.

Отже, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Рядова з вини відповідача склав: для 47 вагонів - 113 год. 54 хв., для 1 вагону - 122 год. 24 хв.

Також, у березні 2020 р., на адресу ПрАТ Північний ГЗК (станція Рядова Придніпровської залізниці)прибув поїзд № 2130, індекс 4005-25-4572 (голова 58853391 - хвіст 58849530), у складі 48 порожніх вагонів.

У зв`язку з тим, що на станції призначення Рядова сталося скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію, на станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці, 26.03.2020р. о 23:15 год. було видано наказ № 59 про затримку 48 вагонів.

На виконання цього наказу було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 59 від 26.03.2020 р. і передано повідомлення № 59, про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Повідомлення № 59 було прийнято представником ПрАТ Північний ГЗК 26.03.2020р. о 23:45 год.

Станцією затримки Кривий Ріг-Західний, 29.03.2020р. о 05:10 год. було видано наказ № 290, про закінчення затримки потяга № 289 і було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №61 від 29.03.2020р..

Також станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт загальної форми №59 від 25.03.2020р., у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.

Таким чином, 48 порожніх вагонів (голова 58853391 хвіст 58849530) простоювали на станції Кривий Ріг-Західний з вини ПрАТ Північний ГЗК з 26.03.2020р., з 23:15 год. до 29.03.2020р. до 05:10 год., період затримки вагонів склав 53 год. 55 хв.

За тих самих причин, на станції Кривий Ріг-Західний 29.03.2020р. о 21:22 год. було повторно видано наказ № 313 про затримку поїзда № 2130.

На виконання цього наказу було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 63 від 29.03.2020р. і передано повідомлення № 63 про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Повідомлення № 63 було прийнято представником ПрАТ Північний ГЗК 29.03.2020р. о 21:50 год.

Станцією затримки Кривий Ріг-Західний, 30.03.2020р. о 14:25 год. було видано наказ № 302 про закінчення затримки потяга № 2130 і було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) №63 від 30.03.2020р..

Також станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт загальної форми №63 від 29.03.2020р., у якому зазначено час початку та закінчення затримки вагонів.

Таким чином, 48 порожніх вагонів (голова 58853391 хвіст 58849530) простоювали на станції Кривий Ріг-Західний з вини ПрАТ Північний ГЗК з 29.03.2020р., з 21:22 год. до 30.03.2020р., до 11:50 год., період затримки вагонів склав 14 год. 28 хв.

Після прибуття поїзда на станцію призначення Рядова та здійснення технічного огляду 45 вагонів цього поїзда були забрані відповідачем на свою під`їзну колію без затримки, а 3 вагони в групі з іншими були підготовлені до передачі 31.03.2020р. о 14:10 год. Прийомоздавальником залізниці було повідомлено представника ПрАТ Північний ГЗК про готовність до подавання вагонів. Про передачу повідомлення зроблено відповідний запис у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Рядова.

Через неможливість відповідача вчасно забрати вищевказані вагони на свою під`їзну колію, 31.03.2020р. о 14:10 год. залізницею був складений акт загальної форми № 1505 від 31.03.2020р..

Після закінчення такої затримки, залізницею був складений акт загальної форми №1529 від 01.04.2020р.. Час затримки вагонів тривав з 31.03.2020р. з 14:10 год. по 01.04.2020 по 19:15 год. Всього: 29 год. 05 хв.

Отже, загальний період затримки вагонів на підходах до станції призначення та на станції призначення Рядова з вини відповідача склав: для 45 вагонів - 68 год. 23 хв., для 3 вагонів - 97 год. 28 хв.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 02049146, 02049146, 03049148, 31039081, 03049148 у розмірі 166 409,40 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 02049010 та 02049011, у розмірі 6 164,04 грн..

Відповідач заявлені до стягнення плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом спору є вимога АТ "Укрзалізниця" про стягнення з ПрАТ "Північний ГЗК" плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Підставою визначено затримку вагонів з вини Відповідача, у зв`язку з чим йому нараховано плату за їх користування та збір за зберігання вантажу за час затримки.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.12.2017р. між сторонами укладено Договір № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч, про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі Договір).

Умовами договору встановлено, що власник колії сплачує АТ "Укрзалізниця" плату за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, що сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї ) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Відповідно до підп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2018р. у справі № 904/7360/17.

Права, обов`язки і відповідальність залізниць та підприємств, які користуються залізничним транспортом, а також організація та основні умови перевезення вантажів визначаються Статутом залізниць України.

Ст. 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку з цим відповідного збору регламентуються Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. за N 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №866/5087.

Згідно з п. п. 5, 8 вказаних Правил, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється: 1) якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; 2) при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; 3) при затримці - з моменту затримки.

Відносно плати за користування вагонами, то відповідно до ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. за N 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за N 165/3458, пунктами 3, 6, 8 - 10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи ( що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість ( п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085 ).

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами вини Відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо надання наказів є: акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф. ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46, та накладні, оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно-правових документів: п. п. 4, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, ст. ст. 119, 125 Статуту залізниць України, Договору сторін.

Відповідно до п.1.1 п.1 Правил оформлення перевізних документів накладна надається в електронному вигляді ( із накладенням цифрового підпису ЕЦП ). Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції - Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ( Відповідачем) - Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки згідно із Тарифним керівництвом № 1 розрахована плата за користування спірними вагонами у розмірі 166 409,40 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 6 164,04 грн..

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію Відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

При цьому, доказів повідомлення відповідачем позивача відповідно до п. 8 договору, про готовність вагонів до забирання матеріали справи не містять.

Доводи Скаржника про те, що позивачем не було надано належних доказів щодо вини відповідача в затримці вагонів на станціях Гейківка, Кривий Ріг Західний, Рядова, а також про те, що позивачем не було доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції на станції призначення Терни у період дії наказів, з вини Відповідача і що стали причиною затримки вагонів на станції підходу, спростувуються матеріалами справи.

Зокрема, факт скупчення вагонів, що прибули на адресу відповідача і не були забрані ним на свою під`їзну залізничну колію підтверджується актами загальної форми, що були складені залізницею за участю представника відповідача, підписані ним без зауважень і додані до матеріалів справи у якості доказів. Отже, документально підтверджено, що відповідач був обізнаний про те, що на станції Терни має місце скупчення вагонів, тому додаткове підтвердження цього факту ще й витягом з Книги повідомлень, є зайвим.

Таким чином матеріали справи свідчать, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням п. 33 Правил видачі вантажів та ст. ст. 46, 47 Статуту.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує проїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 31.08.2005р. № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту.

Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 р. у справі № 904/7535/17, від 15.06.2018р. у справі 904/7360/17, від 17.10.2018р. у справі № 904/6067/18, від 04.11.2019р. у справі № 904/5461/18.

Наявність вільних під`їзних колій на станції призначення, з урахуванням неподання відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених Договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Позивача наявні підстави для нарахування плати за користування вагонами у розмірі 166 409,40 грн. та збору за зберігання вантажу, у розмірі 6 164,04 грн..

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стаття 129 Конституції України відносить до сновних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Зазначена норма Конституції України міститься і в ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021р. у справі № 904/5282/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 р. у справі № 904/5282/20, яка була зупинена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2021 р. у справі № 904/5282/20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус