ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.07.2021м. ДніпроСправа № 904/2311/21
Ярошенко В.І.
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз", м. Жовті Води Дніпропетровської області
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості в розмірі 5 160 499, 71 грн
Суддя Ярошенко В.І.
Секретар судового засідання Барабанов Д.М.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за договором закупівлі товару № 228/13/379Е від 12.03.2021 в розмірі 5 160 499, 71 грн, з яких: 5 145 947, 99 грн - сума основного боргу, 11 799, 75 грн - 3% річних, 2 751, 97 грн - інфляційні втрати.
Також позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 70 000 грн (орієнтовний розрахунок).
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" основний борг у розмірі 5 145 947, 99 грн, інфляційні втрати в розмірі 2 751, 97 грн, 3% річних у розмірі 11 799, 75 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 77 407, 50 грн. Відкладено вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання позивачем доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

22.06.2021 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 70 000 грн.

23.06.2021 відповідач подав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд відмовити у задоволенні заяву, з огляду на таке.

Відповідач зазначає, що у договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, тому сума 70 000 грн є необґрунтованою та непідтвердженою. Також, відповідач вказує, що позивачем не надано детального обґрунтованого опису робіт.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 призначено розгляд заяви у судовому засіданні з урахуванням розумності строків на 12.07.2021.

У судове засідання 12.07.2021 представники сторін не з`явились.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3-5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач просить розподілити здійснені ним витрати на правову допомогу у розмірі 70 000 грн.

06.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" (замовник) та Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (бюро) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 06/01 (арк.с.143).

Згідно пункту 1.1 договору, клієнт доручає, а бюро приймає на себе доручення клієнта про надання обумовленої цим договором правової (правничої) допомоги в інтересах клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Зміст кожного конкретного визначеного доручення клієнта за цим договором та зміст і обсяг надання правової (правничої) допомоги у кожній конкретно визначеній справі клієнту визначаються додатковою угодою до цього договору, що є його невід`ємною частиною, та яка врегульовує у тому числі й всі інші питання, які витікають із суті певного доручення клієнта або суті певної справи (п. 1.5 договору).

15.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" (замовник) та Адвокатським бюро Тимофієва Євгенія (бюро) було укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги № 06/01 від 06.01.2021 (арк.с.144).

Пунктом 1 додаткової угоди передбачено, що дана додаткова угода визначає зміст та обсяг надання правової (правничої) допомоги клієнтові бюро, а також порядок оплати гонорару за надання правової (правничої допомоги щодо стягнення заборгованості з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором про закупівлю товару № 228/13/379Е від 12.03.2020.

Згідно пункту 2 додаткової угоди, бюро зобов`язується виконати роботу та надати таку правову (правничу) допомогу клієнту:

1. Ознайомлення з документами, пов`язаними з договором

2. Надання консультацій

3. Складання заяв по суті (позов, відповідь на відзив, пояснення. Складання розрахунку заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних збитків)

4. Складання заяв та клопотань та інших процесуальних документів

5. Представляти інтереси клієнта в суді першої інстанції, в т.ч. брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди сторонами погоджений фіксований розмір гонорару в сумі 70 000 грн за надану правову (правничу) допомогу клієнту.

Сторонами погоджено, що розмір гонорару не залежить від затраченого часу бюро на надання правової (правничої) допомоги, зазначеної в п. 2 цієї додаткової угоди (п. 4 додаткової угоди).

Згідно пункту 5 додаткової угоди, порядок оплати гонорару: протягом 20 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Клієнт може здійснити авансовий платіж.

На виконання пункту 5 додаткової угоди, клієнтом було здійснено авансовий платіж бюро на суму 35 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 413 від 15.06.2021 (арк.с.146).

Між сторонами було підписано акт приймання-здачі наданої правової (правничої) допомоги від 15.06.2021 (арк.с.145), відповідно до якого бюро були надані послуги замовнику на загальну суму 70 000 грн, а саме:

1. Ознайомлення з документами, пов`язаними з договором.

2. Надання консультацій.

3. Складання позову. Складання розрахунку.

4. Представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (судові засідання 17.05.2021 та 14.06.2021).

5. Складання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Доказів повної оплати клієнтом послуг, наданих йому бюро, на момент розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не надано. Втім, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Такий правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази та не встановив недотримання позивачем (його представниками) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Заперечуючи проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач не врахував, що сума витрат на професійну правничу допомогу визначена у додатковій угоді до договору про надання професійної правничої допомоги від 15.02.2021, є фіксованою (70 000 грн), тобто обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі. При цьому загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, складає 70 000 грн, що не виходить за розумні межі визначення їх розміру.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр промислових технологій та експертиз" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Б. Хмельницького, буд. 10/29; ідентифікаційний код 39927141) витрати на правничу допомогу у розмірі 70 000 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 13.07.2021.

Суддя В.І. Ярошенко