РІШЕННЯ

14 липня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/188/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

за участі секретаря судового засідання Десятник О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз (вул. Чернівецька, будинок 54А, м. Тернопіль, Тернопільська область)

до відповідача: Гуманітарного відділу Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області (вул. Чарнецького, 7, смт. Заводське, Чортківського району, Тернопільської області)

про: стягнення 109 525,54 грн. боргу за використаний природний газ, 2855,13 грн. пені та 656,16 грн. 3% річних

За участі представника позивача - Міщенко Світлани Миколаївни, довіреність №29 від 04.01.2021р.

В порядку ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" звернулось з позовом до Гуманітарного відділу Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про стягнення 109 525,54 грн. боргу за використаний природний газ, 2855,13 грн. пені та 656,16 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 26.04.2021р прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.05.2021р Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

У судовому засіданні 21.05. 2021р. постановлено ухвалу про оголошення перерви на 25.06.2021р., яку занесено у протокол судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату і час судового засідання.

Ухвалою суду від 26.06.2021р. закрито підготовче засідання у справі та призначено розгляд справи по суті на 14.07.2020р. Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Позивач, його представник, підтримав позовні вимоги, на обґрунтування таких посилається на належне виконання позивачем умов Договору про закупівлю та постачання природного газу №17/м-053 від 20.01.2020р., підтвердженням чого є акти приймання передачі природного газу, поставленого за період лютий квітень 2020р., жовтня 2020р. січень 2021р., підписаними представниками сторін без заперечень. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. За порушення грошових зобов`язань відповідачу нараховані пеня та річні , які передбачені законодавством та умовами договору. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач заяв по суті спору (відзиву на позов), будь яких заяв чи клопотань з процесуальних питань не подав, участь представника в судове засідання 14.07.2021р. не забезпечив, а тому у суду не має підстав для відкладення розгляду справи на стадії розгляду по суті.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, судом встановлено:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз»" ( Постачальник) та Гуманітарним відділом Золотопотіцької селищної ради (Споживач) укладено 20.01.2020р. Договір про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №17/м-053 (Договір) та Додаткові угоди до нього: №1 від 29.01.2020р., №2 від 27.02.2020р., №3 від 14.09.2020р., №4 від 28.09.2020р., №5 від 28.10.2020р., №6 від 16.11.2020р., №7 від 28.12.2020р., №8 від 31.12.2020р., №9 від 22.01.2021р., якими вносилися зміни до ціни та обсягів природного газу та строку дії договору.

Відповідно до умов договору сторони взяли на себе зобов`язання:

- Постачальник зобов`язується поставити Споживачу природний газ (ДК 021:2015 код 09120000-6 Газове паливо (09123000-7 Природний газ) у необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1 Договору);

- за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ Акти приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником у (п.2.6.1- п. 2.6.3,2.6.5 Договору);

- оплата вартості використаного природного газу здійснюється Споживачем протягом місяця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу виходячи з ціни газу та відповідної величини договірного обсягу газу заявленого на розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на рахунок Споживача на його письмову вимогу у п`ятиденний строк з дня отримання такої вимоги. (п. 4.2.1 Договору);

- у разі порушенням Споживачем строків оплати передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п. 6.2.1 Договору);

- згідно п. 11.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 8 від 31.01.2021р.) такий набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк по 31.01.2021року та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склалися з 16 січня 2018р.

Постачальник, на виконання умов Договору, протягом періоду з лютий квітень 2020р., жовтня 2020р. січень 2021р. поставив Споживачу природний газ в кількості 124,91 тис. куб. м. на загальну суму 879 848,85 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:- від 29.02.2020р. в обсязі 23.19300 тис. куб. м. на суму 136 096,52грн.; - від 31.03.2020р. в обсязі 17,62000 тис. куб. м на суму 103 394,16 грн.; - від 29.04.2020р. в обсязі 2,93500 тис. куб. м на суму 17 222,58 грн.; - від 31.10.2020р. в обсязі 8.83200тис. куб. м на суму 60 875,84 грн.; - від 30.11.2020р. в обсязі 22.16500 тис. куб. м. на суму 167 434,41 грн.; - від 31.12.2020р. в обсязі 28.82300 тис. куб.м. на суму 217 728,94грн.; - від 31.01 2021р. в обсязі 21,34300тис.куб.м. на суму 177 296,30грн., які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками сторін Договору.

Відповідач звернувся до позивач з заявою ( лист №117 від 23.03.2020р.) про зарахування переплати по Договору про закупівлю та постачання природного газу від 04.11.2019р. №17/м-053 в сумі 16 571,28грн. у рахунок оплати Договору про закупівлю та постачання природного газу від 20.01.2020р. №17/м-053 та частково оплатив використаний природний газ на суму 753 751,93грн., що підтверджується банківськими виписками.

Сума непогашеного боргу склала 109 525,54 грн., що стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення суми боргу, річних та пені.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані докази, наведені в процесі розгляду справи представником позивача доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із наступного:

- укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, порядок укладення, виконання якого регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Господарського кодексу України (далі ГК) та інших нормативних актів законодавства;

- відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

- частинами 1, 3 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст.ст. 202 - 205 ГК України, ст.ст. 599 - 601, 604-609 ЦК України, зокрема, за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 203 ГК України, що кореспондується зі ст. 601 ЦК України, господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Відповідно до даних норм, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Таким чином, для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідно, щоб сторони одночасно брали участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні був боржником в іншому зобов`язанні. Також, зарахування можливе у разі однорідності вимог. Однорідність вимоги визначається однорідністю підстав виникнення зобов`язань, які зараховуються, оскільки зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Крім того, умовою, за наявністю якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України, втрати пов`язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником.

Щодо компенсаційного характеру заходів відповідальності у цивільному праві, зокрема встановленого ст.625 ЦК України, то такий сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 19.06.2019р. у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 18.03.2020р. у справі №902/417/18, від 16.09.2021р. у справі №915/2222/19.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, 230 ГК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), іншими видами забезпечення встановленими договором або законом. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 258 ЦК України та ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано та стягуються такі санкції протягом строку позовної давності в один рік, при цьому позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено:

- позивач, відповідно до актів приймання - передачі поставив відповідачу згідно Договору про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №17/м-053 від 20.01.2020р.,у період з лютого 2020р. по квітень 2020р., з жовтня 2020р. по січень 2021р. природний газ на суму 879 848,75 грн.;

- відповідач провів платежі шляхом перерахування коштів на суму 753 751,93грн., що підтверджується банківськими виписками;

- за заявою відповідача №117 від 23.03.2020р. позивачем зараховано в погашення боргу, шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги (наявної переплати по Договору про закупівлю та постачання природного газу від 04.11.2019р. №17/м-053 ) 16 571,28грн., яка відображена у розрахунку суми позовних вимог.

Станом на день прийняття рішення судом сума боргу за поставлений природній газ складає 109 525,54 грн. (879 848,75 - 753 751,93 - 16 571,28 ), а тому в частині основного зобов`язання позов підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлений.

Суд, за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", перевіривши на відповідність нараховані позивачем у порядку передбаченому у п. 8.2 Договору на прострочену суму боргу пені ( 2 855,13 грн. за період з 24.04.2020р. по 24.03.2021р., з розмежуванням по актах приймання передачі та строків їх оплат) та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України (656,16 грн. за період з 12.03.2020р. по 24.03.2021р., з розмежуванням по актах приймання передачі та строків їх оплат), встановив правомірність таких нарахувань, які також підлягають до задоволення.

Судовий збір у розмірі 2 270грн. 00 коп., згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Гуманітарного відділу Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області (вул. Чарнецького, 7, смт. Заводське, Чортківського району, Тернопільської області, ідентифікаційний код 40224015) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (вул. Чернівецька, 54А, м. Тернопіль, 46006, ідентифікаційний код 39555103) 109 525 (сто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 54 коп. боргу за природний газ, 2 855 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 13 коп. пені, 656 (шістсот п`ятдесят шість) грн.16 коп. 3% річних та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Тернопільської області.

Повне рішення складене 19 липня 2021р.

Суддя М.С. Стадник