Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа № 906/109/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Смоляк Л.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Удод П.М. - адвокат, ордер серії АМ № 1009191 від 15.03.2021,

від відповідача: Кононенко А.А., довіреність № 66/10 від 05.01.2021,

від третьої особи на стороні відповідача: Міщенко О.В. (витяг з ЄДР)

від третьої особи на стороні відповідача: Черниш О.М. - адвокат, ордер серії ЖТ № 067193 від 30.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна"

до Житомирської міської ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Фонду державного майна України;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Житичі"

про визнання недійсними рішень Житомирської міської ради

Позивач пред`явив позов, в якому просить:

1. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради сьомого скликання позачергової 71 сесії №1987 від 02.09.2020 "Про припинення відкритому акціонерному товариству "Житомирський завод хімічного волокна" права постійного користування земельною ділянкою".

2. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради сьомого скликання позачергової 71 сесії №1988 від 02.09.2020 "Про надання юридичній особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Позовна заява грунтується на тому, що спірні рішення були прийняті Житомирською міською радою без повідомлення та запрошення представника ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна"; підставою для прийняття спірних рішень стала систематична несплата позивачем податку на землю, хоча заборгованість по земельному податку не є безспірною та не визнається товариством, оскільки не була проведена нормативно-грошова оцінка на земельну ділянку; визнаючи своє рішення від 23.11.1995 № 606, рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 10.10.1997 № 542 та державний акт на право постійного користування землею, який виданий 05.01.1996 № ІІ-ЖТ 002516, такими що втратили чинність, Житомирська міська рада вийшла за межі своє компетенції передбачені Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки згідно абзацу шостого пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. № 7- рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання; спір виник щодо земельної ділянки 63,8942га, яка знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Промислова,1/154; Рішення №1988, яким надано ПрАТ"Житичі" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, порушує права позивача, оскільки прийняте, у зв`язку з прийняттям рішення №1987, яким припинено право користування земельною ділянкою позивачем.

23.02.21 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.56), в якому Житомирська міська рада просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те , що позивач незаконно присвоїв земельну ділянку з кадастровим номером :07:005:0025, яка надавалась йому в постійне користування; за інформацією Житомирського управління Головного управління ДПС у Житомирській області, товариство декларує 50,6930га землі та станом на 25.08.20 борг товариства по земельному податку становить 8644172,27грн., про необхідність сплати якого товариство повідомлялось листом від 07.11.17; товариство борг не сплатило; листом від 28.08.20 міська рада повідомила товариство про розгляд питання щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою; рішення №1988 про надання ПрАТ "Житичі" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не порушує прав товариства, оскільки вказане рішення прийнято не для передачі земельної ділянки у власність, а для подальшого виготовлення проекту відведення земельної ділянки; з аналізу змісту статтей 141,143,144 Земельного кодексу України випливає, що за наявності підстав, передбачених пунктом "д" статті 141 вказаного кодексу, припинення права користування земельною ділянкою проводиться у загальному порядку - за рішенням компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування.

У письмових поясненнях від 25.02.21 (а.с.72), Фонд державного майна України зазначає, що приймаючи спірні рішення Житомирська міська рада вийшла за межі своєї компетенції, оскільки фонд як орган приватизації не надавав згоди на вилучення земельної ділянки, яка була передана позивачу в постійне користування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник Фонду державного майна України у судовому засіданні підтримав викладене у письмових поясненнях.

Представник ПАТ "Житичі" у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Державного акту про право постійного користування землею ІІ-ЖТ №002516 від 05.01.1996 р., який виданий на підставі рішень виконкому міської ради №606 від 23.11.1995 та №542 від 10.10.1997, позивач є користувачем земельної ділянки за адресою м.Житомир, вул. Промислова, 1/154.

02 вересня 2020 року Житомирська міська рада (сьомого скликання) на позачерговій 71 сесії прийняла рішення № 1987, яким враховуючи систематичну несплату земельного податку вирішила припинити відкритому акціонерному товариству "Житомирський завод хімічного волокна" право постійного користування земельною ділянкою за адресою: вул. Промислова, 1/154, м. Житомир, відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, який виданий 05.01.1996 № ІІ-ЖТ 002516.

Також цим рішенням міської ради визнано таким, що втратили чинність рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради Народних депутатів від 23.11.1995 № 606, рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 10.10.1997 №542 (тобто рішення, які зазначені в Державному акті як підстава його видачі) та Державний акт на право постійного користування землею, який виданий 05.01.1996 № ІІ-ЖТ 002516.

Щодо вимоги про визнання недійсним вказаного рішення господарський суд зазначає таке.

Дійсно, відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон не передбачає право органу місцевого самоврядування в односторонньому порядку приймати рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою в зв`язку із систематичною несплатою земельного податку.

За наявності таких підстав (несплата податку) орган має вирішувати це питання шляхом звернення до суду.

Також закон не надає право органу місцевого самоврядування визнавати втратившими чинність (скасовувати) Державні акти на право постійного користування землею та рішення виконавчого комітету, які вичерпали свою дію їх виконанням.

Таким чином вказане рішення міської ради прийняти з порушенням норми прямої дії, якою є стаття 19 Конституції України.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на постанову Верховного суду від 17.04.18 у справі №924/689/17, в якій зазначено, що з урахуванням системного аналізу змісту статей 141, 143, 144 ЗК, за наявності підстав, передбачених пунктом "д" статті 141 ЗК, припинення права користування земельною ділянкою проводиться у загальному порядку - за рішенням компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Дослідивши вказану постанову, суд дійшов висновку , що предмети спору та обставини справ не є подібними, тому висновки вказаної постанови не можуть бути застосовані під час розгляду даного спору.

Враховуючи викладене суд визнає недійсним вказане рішення міської ради.

Крім того, на вказаній сесії Житомирська міська рада прийняла рішення № 1988 від 02.09.2020 "Про надання юридичній особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", яким надала Приватному акціонерному товариству "ЖИТИЧІ" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 8 га по вул. Промислова 1/154 в м. Житомир.

Позивач вважає вказане рішення є взаємопов`язаним з вищевказаним рішенням № 1987 від 02.09.2020 ", оскільки міська рада фактично надає іншій особі ділянку, якою користується позивач на підставі вказаного Державного акту, а тому рішення №1988 підлягає визнанню його недійсним.

Разом з тим до суду не представлено доказів, що земельна ділянка, про яку йдеться мова у рішенні №1988, має відношення до ділянки, якою користується позивач на праві постійного користування, чи є частиною цієї ділянки. Адреса земельної ділянки, яка вказана в рішенні №1988, є недостатньою ідентифікуючою ознакою, яка б давала змогу це встановити.

Крім того господарський суд констатує, що рішення міської ради про надання товариству "Житичі" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не має юридичних наслідків для позивача, тому не порушує його права на даному етапі.

З урахуванням викладеного господарський суд відмовляє в задоволенні позову в частині вимоги про визнання недійсним рішення №1988.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради №1987 від 02.09.2020.

3.Відмовити в позові в частині вимоги про визнання недійсним рішення №1988 від 02.09.2020.

4.Стягнути з Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Майдан С. П. Корольова, 5/12; код 13576954) на користь Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" (10025, м. Житомир, вул. Промислова, 1/154; код 00206256 )- 2270 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.07.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3- сторонам (рек. з повідом.)

4,5 - третім особам (рек. з повідом.)