ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021м. ДніпроСправа № 904/329/21
За позовом Фізичної особи-підприємця Федорової Людмили Миколаївни, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Тимошенко Анатолія Вікторовича, м. Дніпро

про стягнення 274 014,32 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Від позивача: Мовчан О.В., адвокат

Від відповідача: Тимошенко А.В.

С У Т Ь С П О Р У:

Фізична особа-підприємець Федорова Людмила Миколаївна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Тимошенко Анатолія Вікторовича заборгованість у розмірі 274 014,32 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 54 000,00 грн.;

- штраф у розмірі 43 200,00 грн.;

- пеня у розмірі 168 480,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 381,23грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 2 866,46 грн.;

- земельний податок у розмірі 4 086,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1 оренди нежитлового приміщення від 01 листопада 2018 року в частині своєчасного та повного внесення орендних платежів.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що договір є розірваним з 18.03.2020, а тому стягнення заборгованості за період з 18.03.2020 по 18.08.2020 є незаконними, як і похідні від цього штрафні санкції та інші платежі.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2021 справу №904/329/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання у справі на 22.02.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2021 позовну заяву залишено без руху, Фізичній особі-підприємцю Федоровій Людмилі Миколаївні запропоновано протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

26 лютого 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 22.02.2021 від позивача до господарського суду надійшла уточнена позовна заява (вх. 10097/21), якою просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Тимошенка Анатолія Вікторовича заборгованість у розмірі 204 507,32 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 54 000,00 грн.;

- штраф у розмірі 43 200,00 грн.;

- пеня у розмірі 99 036,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 381,23грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 2 866,46 грн.;

- земельний податок у розмірі 4 086,63 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2021 розгляд справи призначено на 18.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2021 здійснено перехід до розгляду справи №904/329/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08 квітня 2021 року. З 08.04.2021 оголошено перерву до 13.05.2021. З 13.05.2021 підготовче засідання відкладено на 07.06.2021.

Ухвалою суду від 07.06.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 29.06.2021. З 29.06.2021 оголошувалась перерва до 14.07.2021.

У судовому засіданні 14.07.2021 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2018 року між приватним підприємцем Федоровою Людмилою Миколаївною, суб`єктом піджприємницької діяльності-фізичною особою (приватним підприємцем) Федоровим Борисом Олександровичем в особі Федорової Л.М., яка діє за дорученням (орендодавець) та приватним підприємцем Тимошенко Анатолієм Вікторовичем (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №1 від 01.11.2018, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення площею 70 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке розташовано у підвалі будинку літ. А-3 для організації та здійснення в приміщенні торгівлі.

Приміщення належить орендодавцеві на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.04.2000 (а.с.1.2. договору).

Орендар набуває право володіння та користування приміщенням з моменту підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі приміщення (п.2.1. договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору строк оренди приміщення становить 35 місяців від дня фактичної передачі приміщення - до 01.10.2021.

Факт передачі приміщення від орендодавця орендареві підтверджується підписанням акту приймання-передачі приміщення. Повернення приміщення здійснюється з одночасним підписанням сторонами Акту повернення орендованого майна (п.2.5. договору).

На виконання умов п.2.5. договору сторони підписали Акт приймання-передачі майна по договору оренди від 01.11.2018 (а.с.22).

Розмір орендної плати, встановлений пунктом 3.1. Договору та Додатковою угодою без номера та дати до договору оренди від 01.11.2018, яка є невід`ємною частиною даного Договору, складає 10 800 грн. (десять тисяч вісімсот гривень), що еквівалентно 400 (чотириста) доларам США.

Вказаний в даному пункті розмір орендної плати визначений з урахуванням всіх податків, які підлягають сплаті орендодавцем, індексації та є незмінним протягом 12 місяців на протязі строку дії договору. Сплата за оренду за подальші місяці відбувається за згодою сторін шляхом переговорів.

Згідно п.3.2. договору, орендна плата за перший та останній місяці оренди сплачується Орендарем не пізніше трьох банківських днів з дня, наступного за днем підписання Акту прийому-передачі приміщення. Орендна плата за інші місяці оренди сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 25 числа місяця, що передує оплачуваному.

При достроковому розірванні договору орендарями, орендна плата за останній місяць, сплачена наперед орендодавцем не повертається (п.3.3. договору).

Пунктом 5 договору оренди передбачено обов`язок орендаря:

- вносити визначену даним Договором орендну плату за користування приміщенням своєчасно та відповідно до умов цього Договору;

- щомісячно, до 10 числа місяця оплачувати послуги водопостачання на підставі виставлених рахунків; щомісячно оплачувати платежі за електроенергію, міжміські, міжнародні телефонні переговори, послуги пожежної охорони та вивезення побутових відходів на підставі договорів, які Орендар самостійно укладає з постачальниками відповідних послугу у строки, які встановлюються даними договорами.

- до моменту укладення таких договорів Орендар до 10 числа місяця оплачує вище зазначені послуги за попередній місяць, крім платежів за міжміські та міжнародні телефонні переговори, за які оплата вноситься до 20 числа місяця на основі виставлених рахунків, -до 14.08.та 14.11. кожного року сплачувати земельний податок згідно повідомленню з податкової інспекції.

Відповідальність сторін передбачена розділом 6 договору.

Відповідно до пункту 6.3 Договору у разі порушення Орендарем строків передачі Орендодавцю приміщення або звільнення приміщення від майна, тобто при простроченні виконання визначеного цим пунктом обов`язку більше ніж на 5 календарних днів, орендар сплачує штраф у розмірі, що дорівнює 100% орендної плати, яка б підлягала сплаті орендарем на користь Орендодавця за період від дати передачі приміщення, визначеної цим Договором до дня фактичної передачі приміщення орендодавцю.

За змістом п.6.4. договору, у разі прострочення сплати орендної плати більше ніж на 5 календарних днів орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі 1% простроченої суми платежу.

Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороння відмова від виконання договору та одностороннє внесення змін не допускається, за виключенням випадків, встановлених пунктами 8.6 та 8.7 цього договору.

Згідно п.8.9. договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку дії договору; загибелі об`єкта оренди; достроково за згодою сторін.

Відповідач повернув позивачу орендоване приміщення за актом приймання-передачі від 18 березня 2020 року (а.с.65-66).

У судовому засіданні 22.02.2021 оглянуто оригінали актів приймання - передачі (огляд актів відображено в протоколі судового засідання).

Позивач посилається на невиконання відповідачем умов укладеного Договору щодо сплати орендної плати за період з 15.03.2020 по 18.08.2020 - дата фактичного повернення відповідачем орендованого нежитлового приміщення, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача:

- заборгованість за період з 15.03.2020 по 15.08.2020 у сумі 54000,00грн.;

- штраф у розмірі 43200,00грн за порушення строку повернення майна на підставі пункту 6.3 Договору;

- пеню за прострочення зобов`язання у розмірі 99036,00грн за період з 15.03.2020 по 01.01.2021,

- 3 % річних у розмірі 1 381,23грн. за період з 15.03.2020 по 20.01.2021;

- інфляційні втрати у розмірі 2 866,46 грн. за період з березня 2020 року по січень 2021 року;

- земельний податок у розмірі 4 086,63 грн. (1358,39грн за 2019 рік та 2728,24грн за 8 місяців 2020 року).

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, просить в позові відмовити.

Предметом розгляду у даній справі є встановлення обставин укладання договору оренди нерухомого майна, строк дії договору оренди, розмір орендної плати, підстави припинення/розірвання договору оренди та дату припинення договору оренди, наявність/відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу та пені, 3% річних та інфляційних втрат, наявність підстав для відшкодування земельного податку.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України, частина перша статті 173 ГК України).

Спір у даній справі пов`язаний з орендними правовідносинами сторін, які виникли на підставі договору оренди нежитлового приміщення, що перебуває у власності фізичної особи-підприємця Федорової Л.М.

Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України, ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За користування майном орендар сплачує орендну плату, розмір якої встановлюється договором. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ( ст. 762 ЦК України).

За приписами ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За умовами п.3.2. договору, орендна плата за перший та останній місці оренди сплачується орендарем не пізніше трьох банківських днів з дня, наступного за днем підписання акту прийому-передачі приміщення. Оплата орендної плати за інші місці оренди сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 25 числа місяця, що передує оплачуваному.

Тобто орендну плату за березень 2020 року відповідач мав би сплатити у строк до 25.02.2020. Орендна плата за місяць за домовленістю сторін встановлена у розмірі 10800,00грн.

Згідно ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Судом встановлено, що Договір оренди між позивачем та відповідачем укладено 01.11.2018 на 35 місяців. Договір припинив свою дію достроково за домовленістю сторін з дати підписання акту приймання-передачі майна позивачу, з 18.03.2020.

З огляду на те, що акт приймання-передачі майна з оренди підписано сторонами 18 березня 2020 року, а позивач просить стягнути заборгованість починаючи з 15.03.2020, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість зі сплати орендної плати за три дні - з 15.03.2020 по 17.03.2020 включно (дата підписання акта приймання-передачі з оренди не вважається днем прострочки) та складає 1045,16 (10800грн/31дн (кількість днів у березні)х3дн).

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Доказів оплати заборгованості з орендної плати за період користування майном з 15.03.2020 по 17.03.2020 у сумі 1045,16 грн. станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за користування майном підлягає задоволенню частково у сумі 1045,16грн.

Щодо нарахування позивачем штрафу та пені.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина шоста статті 232 ГК України).

За порушення строку повернення майна позивачем на підставі пункту 6.3. договору нараховано штраф у розмірі 43200,00грн та пеня за прострочення зобов`язання у розмірі 99 036,00грн за період з 15.03.2020 по 01.01.2021 відповідно до п.6.4. договору.

Так, згідно пункту 6.3 Договору, у разі порушення Орендарем строків передачі Орендодавцю приміщення або звільнення приміщення від майна, тобто при простроченні виконання визначеного цим пунктом обов`язку більше ніж на 5 календарних днів, орендар сплачує штраф у розмірі, що дорівнює 100% орендної плати, яка б підлягала сплаті орендарем на користь Орендодавця за період від дати передачі приміщення, визначеної цим Договором до дня фактичної передачі приміщення орендодавцю.

У разі прострочення сплати орендної плати більше ніж на 5 календарних днів орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі 1% від простроченої суми платежу (п.6.4. договору оренди).

З огляду на те, що договір оренди припинив свою дію достроково за взаємною згодою сторін шляхом підписання акту приймання-передачі майна 18.03.2020, вимога позивача про стягнення штрафу у розмірі 43200,00грн. є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про стягнення пені підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За частиною другою статті 343 ГК України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також за статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, пеня може бути стягнена лише виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який пеня стягується.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина шоста статті 232 ГК України).

Прострочка виконання зобов`язання з оплати орендної плати (за три дні березня 2020 року) настає з 26.02.2020. Заборгованість зі сплати орендної плати за період з 15.03.2020 по 17.03.2020 у сумі 1045,16грн мала бути сплачена відповідачем у строк до 25.02.2020 (п.3 договору).

Отже, пеня, починаючи з 15.03.2020 (заявлений позивачем період) по 26.08.2020 (з урахуванням 6-ти місячного строку) (за 164 дні), складає 70,71грн (розрахунок міститься в матеріалах справи).

За змістом статті 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки становить спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Позивач просить стягнути три відсотки річних у сумі 1 381,23грн за період з 15.03.2020 до 20.01.2021 та втрати від інфляції у сумі 2866,46грн за період з березня 2020 року по січень 2021 року.

За розрахунком суду 3% річних за період з 15.03.2020 по 20.01.2021 на суму заборгованості 1045,16грн. складає 26,65грн, а втрати від інфляції за період з березня 2020 року по січень 2021 року (сукупний індекс інфляції за вказаний період - 106,5%) на суму 1045,16грн. складають - 67,93грн.

Окрім того, позивач просить стягнути земельний податок у сумі 4086,63грн, який складається з: 1358,39грн - заборгованість за 2019 рік, 2 278,24грн - заборгованість за 8 місяців 2020 року.

Пунктом 3.6. договору сторони передбачили, що платежі за електроенергію, водопостачання, земельний податок, міжміські, міжнародні телефонні переговори, послуги пожежної охорони та вивезення побутових відходів не включаються до складу орендної плати, розмір якої вказаний у п.3.1. даного договору та сплачується орендарем самостійно на підставі наявних наданих орендодавцем рахунків, чи відповідно до укладених прямих договорів орендарем з підприємствами про надання вказаних послуг.

Обов`язок орендаря сплачувати до 14.08. та 14.11. кожного року земельний податок згідно повідомленню з податкової інспекції передбачено розділом 5 договору оренди.

У якості доказів заборгованості зі сплати земельного податку позивач надав до суду податкове повідомлення-рішення № -0452 від 23.03.2020 про сплату 4092,36грн, адресоване Федорову Борису Олександровичу , та лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 84686-1/10/04-36-33-02-10 від 31.08.2020 на адресу Федорова Бориса Олександровича про наявність заборгованості по земельному податку у сумі 1 358,39грн (а.с.24, 87,88).

Зі змісту податкового повідомлення-рішення № -0452 від 23.03.2020 вбачається, що платником податку з фізичних осіб у сумі 4092,36грн, є Федоров Б.О .

Доказів направлення позивачем на адресу відповідача рахунків про сплату земельного податку матеріали не містять, як не містять і доказів того, що позивачем сплачено земельний податок за спірний період. Крім того, позивач не є стягувачем земельного податку, він може вимагати відшкодування понесених витрат по сплаті земельного податку за період користування відповідачем нерухомим майном за наявності відповідних доказів. Таких доказів матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1210,45грн, з яких заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 1045,16грн, пеня у сумі 70,71грн, три відсотки річних у сумі 26,65грн, втрати від інфляції у сумі 67,93грн. В іншій частині заявлених вимог слід відмовити.

Суд відхиляє доводи позивача про фактичне користування відповідачем орендованим майном до 18.08.2020 з огляду на таке. До позовної заяви позивачем надано Акт приймання-передачі приміщення з оренди, підписаний позивачем та відповідачем 18.08.2020, який має виправлення (а.с.29). В матеріалах даної справи є оригінал цього акту, який підписано сторонами 18.03(березня) 2020, а.с.141. Вбачається, що позивач та відповідач досягли згоди щодо припинення договору оренди з 18.03.2020 шляхом підписання Акту приймання-передачі 18.03.2020. Про домовленість сторін щодо припинення договірних відносин 18.03.2020 свідчить також Акт приймання приміщення від Тимошенко А.В. від наведеної дати, в якому зазначено про прийняття позивачем приміщення та відсутність претензій (а.с.65). Позивачем у якості доказу використання відповідачем майна за призначенням у період з 15.03.2020 до 18.08.2020 надано копія диску CD-R (а.с.91) та копія заяви свідка ОСОБА_3 (а.с.89-90).

Дослідивши у судовому засіданні 14.07.2021 надані позивачем докази, суд зазначає, що свідчення ОСОБА_3 про те, що виправлення в Акті приймання-передачі приміщення було зроблено Тимошенко А.В. під час підписання цього акту спростовується наявним в матеріалах справи оригіналом Акту приймання-передачі від 18.03.2020, який не має виправлень щодо дати його підписання. Крім того, акт приймання-передачі не містить посилань на те, що був складений у присутності ОСОБА_3 . Щодо копії диску CD-R суд зазначає, що з інформації, яка на ньому розміщена, неможливо встановити, яке приміщення оглядалось, в який період та чи дійсно використовувалось відповідачем під час запровадження в державі карантинних заходів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 2019, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідача у розмірі 18,16грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця Федорової Людмили Миколаївни до Фізичної особи-підприємця Тимошенко Анатолія Вікторовича про стягнення 274 014,32 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Тимошенко Анатолія Вікторовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Федорової Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 1045 (одна тисяча сорок п`ять) грн, 16 коп., пеню у сумі 70 (сімдесят) грн 71 коп, 3% річних у сумі 26 (двадцять шість) грн. 65 коп, втрати від інфляції у сумі 67 (шістдесят сім) грн. 93 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 18 (вісімнадцять) грн 16 коп., видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.07.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва