ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.07.2021 м.Дніпро Справа № 912/225/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

розглянувши заяву Фермерського господарства "Світлопільське" про забезпечення позову у справі №912/225/19

за позовом Фермерського господарства "Світлопільське"

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 05.04.2019 у справі №912/225/19 позовні вимоги задоволено повністю; визнано укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Фермерським господарством "Світлопільське" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 22 жовтня 2007 року (державна реєстрація від 29 жовтня 2007 року за № 3) у визначеній редакції; стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь Фермерського господарства "Світлопільське" судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.04.2019 у справі №912/225/19 про його скасування та прийняття нового рішення, яким відмовити Фермерському господарству "Світлопільське" в задоволенні позову.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.04.2019 у справі № 912/225/19.

Провадження у справі неодноразово зупинялось.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2021 поновлено провадження за апеляційною скаргою.

29.06.2021 від Фермерського господарства "Світлопільське" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову. Заявник просить заборонити органам державної влади та місцевого самоврядування, у тому числі Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, Новопразькій селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області, їх посадовим особам, територіальним органам та структурним підрозділам, державним реєстраторам та нотаріусам, здійснювати будь-які дії, спрямовані на здійснення реєстраційних дій, розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, передання у приватну власність чи надання в оренду, у тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), видавати накази (рішення) про погодження (затвердження) проектів землеустрою, та/або передавати у приватну власність третім особам земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:9007, а також земельні ділянки, які сформовані (розроблені) із земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:9007, а саме:

земельна ділянка площею 25 га кадастровий № :02:000:9117;

земельна ділянка площею 22 га кадастровий № :02:000:9118;

земельна ділянка площею 28 га кадастровий № :02:000:9119;

земельна ділянка площею 17,5 га кадастровий № :02:000:9120;

земельна ділянка площею 27,4249 га кадастровий № :02:000:9121, які, розташовані на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

У заяві зазначено, що позивачем було отримано лист №935 від 22.06.2021 року направлений Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області. У даному листі зазначено, що земельна ділянка, що є об`єктом договору була поділена, в результаті чого утворилося п`ять ділянок. Розпорядником вищезазначених земельних ділянок є Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області. В реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права оренди ФГ "Світлопільське" на новостворені вищезазначені земельні ділянки. Рада рекомендувала вжити всіх необхідних заходів щодо реєстрації у встановленому чинним законодавством порядку, земельних ділянок, які перебувають у користуванні ФГ "Світлопільське". В разі ігнорування вимог визначених у даному листі Новопразькою селищною радою можуть бути надані дозволи на поділ земельних ділянок з подальшою передачею у власність мешканцям Новопразької об`єднаної територіальної громади, які виявлять бажання отримати безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства."

Заявник посилається, що Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області поступово передає із комунальної власності в приватну земельні ділянки мешканцям Новопразької об`єднаної територіальної громади, що чітко прослідковується на сайті Новопразької селищної ради.

Враховуючи зазначені обставини представник позивача вважає, що необхідно терміново вжити заходи забезпечення позову, так як передача у приватну власність земельних ділянок які перебувають в оренді позивача мешканцям Новопразької об`єднаної територіальної громади унеможливить виконання рішення суду та позбавить позивача ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1,4 ст.140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2021 призначено розгляд заяви Фермерського господарства "Світлопільське" про забезпечення позову у справі у судове засідання на 06.07.2021 о 16:00 год.

У зазначене судове засідання сторони не з`явилися. Заперечення щодо заяви про забезпечення позову від відповідача не надходили.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язано застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише застереження у заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або імовірну неможливість ефективного поновлення прав позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки Фермерське господарство "Світлопільське" звернулося до суду у даній справі з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в такому немайновому спорі має досліджуватися і те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як вже зазначалося, звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач вказував, що земельну ділянку, яка є предметом договору оренди, з питання поновлення якого позивач і звернувся до суду у даній справі може бути поділено з подальшою передачею у власність мешканцям територіальної громади. На думку заявника, вказані обставини можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі позитивного для заявника вирішення цього спору.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано:

· лист Новопразької селищної ради № 935 від 22.06.2021. За змістом якого рада повідомила Фермерське господарство "Світлопільське", що земельна ділянка, що є об`єктом договору була поділена, в результаті чого утворилося п`ять ділянок:

- земельна ділянка площею 25 га кадастровий № :02:000:9117;

- земельна ділянка площею 22 га кадастровий № :02:000:9118;

- земельна ділянка площею 28 га кадастровий № :02:000:9119;

- земельна ділянка площею 17,5 га кадастровий № :02:000:9120;

- земельна ділянка площею 27,4249 га кадастровий № :02:000:9121.

Також, у листі зазначено наступне:

Розпорядником вищезазначених земельних ділянок є Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області.

В реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права оренди ФГ "Світлопільське" на новостворені вищезазначені земельні ділянки.

На адресу Новопразької селищної ради неодноразово надходили заяви від мешканців смт. Нова Прага про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок новостворених земельних ділянок які перебувають у фактичному користуванні ФГ "Світлопільське".

Зважаючи на вищезазначені обставини, у Новопразької селищної ради відсутні підстави для відмови у задоволенні таких звернень.

Рада рекомендувала вжити всіх необхідних заходів щодо реєстрації у встановленому чинним законодавством порядку, земельних ділянок які перебувають у користуванні ФГ "Світлопільське".

В разі ігнорування вимог визначених у даному листі Новопразькою селищною радою можуть бути надані дозволи на поділ земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:9117, :02:000:9118, :02:000:9119, :02:000:9120, :02:000:9121 з подальшою передачею у власність мешканцям Новопразької об`єднаної територіальної громади, які виявлять бажання отримати безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

· Рішення Новопразької селищної ради від 10.06.2021 № 260, 259 про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства фізичними особами.

· Рішення Новопразької селищної ради від 10.06.2021 № 252 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність."

Однак, рішення ради від 10.06.2021 №№ 252, 259, 260 не стосуються вирішення питань земельної ділянки, яка є об`єктом оренди у даній справі чи її частин, а є реалізацією радою своїх повноважень щодо передачі земельних ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1 і 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад (п. а, ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Частиною 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають, зокрема, землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно п. 24 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Доказів реєстрації права комунальної власності за сформованими земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:9117, :02:000:9118, :02:000:9119, :02:000:9120, :02:000:9121 подані заявником матеріали не містять.

Також, на думку колегії суддів, обставини на які посилається позивач самі по собі не можуть бути підставою для застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо майна, позаяк заборона власнику приймати рішення та здійснювати будь-які дії щодо своєї власності є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках. Інакше таке обмеження може призвести до істотних негативних наслідків, а саме - порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника земельної ділянки.

Колегія суддів вважає доцільним звернути увагу також на тому, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Такої ж правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17.

При укладанні договору оренди землі до орендаря переходить право володіти і користуватися об`єктом власності, а право розпоряджатися зберігається за власником. Тому власник може на власний розсуд розпорядитись об`єктом і передати право власності на нього іншій особі.

Відповідно до статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Отже, не існує законодавчого обмеження щодо зміни власника орендованої земельної ділянки.

За таких обставин суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не відповідають приписам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та за даних фактичних обставин справи є неспіврозмірними із заявленими вимогами, оскільки спричиняють невиправдане обмеження у реалізації правомочностей власника землі за відсутності реальних передумов для висновку про ймовірність утруднення ефективного захисту прав позивача.

За наведеного, заява Фермерського господарства "Світлопільське" про забезпечення позову у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства "Світлопільське" про забезпечення позову у справі № 912/225/19.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.07.2021.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков