ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1034/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Берегова, 142А; ідент. код 30585543)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозсфера" (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 18, офіс 303; ідент. код 39712901)

про стягнення 469308,03 грн.

за участю представників:

позивача - Мацак О.Ю., приймає участь в режимі відеоконференції на підставі ордеру серії КС № 398795 від 23.03.2021

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КАСКАД" 29.03.2021 р. звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ "Хозсфера" про стягнення заборгованості за поставлену продукцію у розмір 469308,03 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 000535/EN 01- 24 від 28.11.2019 р., укладеного між сторонами спору. Відповідно до позовної заяви ціна позову становить 469308,03 грн. та складається з: 386600,00 грн - суми основного боргу, 35 911,64 грн - інфляційних втрат, 10 274,41 грн - 3 % річних від простроченої суми, 36 521,98 грн - пені. Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 7039,62 грн., сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 320,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2021 прийнято позовну заяву ТОВ "КАСКАД" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1034/21, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.04.2021 о 10:00.

У підготовчому засіданні 21.04.2021 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на "13" травня 2021 р. об 11:00 год.

У підготовчому засіданні 13.05.2021 було постановлено: протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача (вх. № 2642 від 12.05.2021) та про залишення без розгляду клопотання (вх. № 2575 від 11.05.2021) про залишення позовної заяви без руху; протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотань про залишення позовної заяви без руху (вх. № 2648, 2644), оскільки визнані судом безпідставними; протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача (вх. № 2645 від 13.05.2021) та про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України до 29.06.2021; протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання в порядку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 27.05.2021 о 10:00.

У підготовчому засіданні 27.05.2021 було постановлено: протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача в частині витребування у позивача оригіналів документів згідно ч. 6 ст. 91 ГПК України; протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача в частині призначення по справі № 922/1034/21 судової почеркознавчої та технічної експертизи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України; протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання в порядку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 10.06.2021 об 11:30.

31.05.2021 року позивачем на виконання ухвали суду з супровідним листом (вх 12563) було надано до суду для огляду оригінали наступних документів: видаткової накладної № 1248 від 07 серпня 2020 року та оригінал товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 07/08 від 07.08.2020 року. У наданому листі позивач, посилаючись на приписи ч. 2 ст. 92 ГПК України, просить суд після огляду (дослідження) у судовому засіданні наданих доказів, повернути їх оригінали представнику позивача - Жадану К.М.

У підготовчому засіданні 10.06.2021 р. було досліджено надіслані на адресу суду позивачем оригінали письмових доказів та постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України на 29.06.2021 р. об 11:00.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору поставки № 000535/EN 01- 24 від 28.11.2019 р. в частині своєчасної оплати за поставлений товар, а саме, просить стягнути з відповідача на користь позивача 386600,00 грн. основного боргу, 35 911,64 грн - інфляційних втрат, 10 274,41 грн - 3 % річних від простроченої суми, 36 521,98 грн - пені. Також представник позивача просив покласти на відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 7039,62 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, про що заява позивачем буде подана додатково разом з необхідними доказами.

Представник відповідача у судове засідання не заявився, у наданих до матеріалів справи заявах по суті спору (вх. 2649, 3031) проти позову заперечує, вказуючи що позивачем не надано відповідачу первинних документів щодо здійснення поставки, а саме, посилаючись на вимоги Закону України "Про бухгалтерській облік за фінансову звітність" до первинних документів, наголошує, що ТОВ "Хозсфера" ставить під сумнів оригінальність підпису ОСОБА_1 на видатковій накладній № 1248 від 07.08.2020, а також відповідність проставленого підпису та частини печатки даті виготовлення документа. При цьому, представник відповідача наголошує, що між сторонами підписана товарно-транспортна накладна, однак інші документи ТОВ "Хозсфера" не підписувалися; та заявляє, що керівником ОСОБА_1. ніколи не підписувалась видаткова накладна № 1248 від 07.08.2020. Більш того, на підміну від інших документів на ній відсутнє власноручно проставлене прізвище та ініціали особи, яка її підписала, а також повноцінний відтиск печатки взагалі не дозволяє ідентифікувати назву підприємства. Одночасно, представник відповідача наголошує, що акт звірки взаєморозрахунків не містить інформації за даними ТОВ "Хозсфера", а тому не може свідчити про наявність або відсутність певного роду господарських операцій, тому вважає, що акт розрахунків є необ`єктивним та одностороннім. Крім того, відповідач вказує, що заявкою на постачання від 06.08.2020 передбачено оплату за поставлений товар, що не відповідає дійсності та змісту самого доказу, адже "умови оплати" передбачено розрахунок за поставлений товар. Пунктом 3.4 договору взагалі передбачено оплату на підставі рахунку-фактури. А додані до позовної заяви платіжні доручення від ТОВ "Хозсфера" не є безумовним доказом оплати товару за договором № 000535/EN 01- 24 від 28.11.2019 р. чи за заявкою від 06.08.2020, адже в них відсутня інформація про призначення платежів. З огляду на вказані обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих та не доведених належними доказами.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 29.06.2021 р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення повноважних представника позивача, господарським судом встановлено наступне.

28 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАСКАД" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОЗСФЕРА" (відповідач, покупець) було укладено Договір поставки № 000535/ЕИ 01- 24, у відповідності до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар (нафтопродукти, паливно-мастильні матеріали тощо), загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у заявках, форма яких встановлена в додатку № 1 до цього договору та які є додатками до цього договору і становлять його невід`ємну частину.

Згідно з п. 1.4. договору, заявки підписуються сторонами по мірі необхідності поставки, із зазначенням в них, в тому числі, умов та строків поставки й оплати товару (якщо вказані умови відрізняються від зазначених в п. 3.1 даного Договору).

Відповідно до розділу 2 договору, в якому сторонами обумовлено ціну та загальну вартість товару, ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються сторонами в заявках, які є невід`ємною частиною даного договору; загальна ціна даного договору визначається кількістю отриманого покупцем товару враховуючи загальну вартість відшкодування покупцем постачальнику послуг перевізника впродовж всього терміну дії договору (п. 2.1, 2.4. договору).

Пунктом 3.1. договору закріплено, що покупець здійснює 100% передоплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, якщо інше не узгоджено сторонами в заявці.

За приписами п. 3.4 договору, розрахунок здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунок-фактури згідно відповідної погодженої сторонами заявки на постачання партії товару.

Умови поставки товару узгоджені сторонами у розділі 4 договору.

Відповідно до п. 6.3. Договору, у випадку прострочення оплати за поставлену партію товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє покупця від зобов`язань по оплаті.

Згідно розділу 8 договору, він набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору. Даний договір може бути достроково припинений (розірваний) за двосторонньою письмовою згодою сторін або в судовому порядку за позовом однієї зі сторін. Одностороннє припинення (розірвання) можливе за ініціативою будь-якої зі сторін про що інша сторона повідомляється не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до планованої дати розірвання, та лише за умови відсутності невиконаних зобов`язань за даним договором. Повідомлення повинно бути направлено в письмовому вигляді поштою, листом з повідомленням про вручення та містити причини, що призвели до такого припинення (розірвання).

Доказів припинення дії договору поставки № 000535/EN 01- 24 від 28.11.2019 р. до матеріалів справи не надано.

Як зазначає позивач, на виконання своїх зобов`язань за спірним договором ним відповідно до Заявки на постачання товару від 06.08.2020 (т. 1 а.с. 20) та Специфікації № 07/08 від 07.08.2020 (т. 1 а.с. 20) та на підставі видаткової накладної № 1248 від 07.08.2020 (т. 1 а.с. 22) та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 07/08 від 07.08.2020 (т. 1 а.с. 23) було поставлено відповідачу товар (паливо дизельне ДП-Л-Євро 5-ВО ) в загальній кількості 36 200 літрів на загальну суму 651600,00 гривень.

При цьому, в Заявці на постачання товару від 06.08.2020 р. було узгоджено, що оплата вартості цієї партії товару має бути здійснена відповідачем в строк не пізніше 14.08.2020.

Таким чином, за твердженням позивача, відповідач поставлений товар на суму 651600,00 грн. отримав, від відповідача не надходило жодних претензій щодо якості, кількості товару або невідповідності наданих документів, проте оплату обумовлену сторонами останній у визначені строки не здійснив.

Так, відповідачем було частково сплачено вартість за поставлені нафтопродукти у розмірі 265 000,00 гривень, з яких: 15 000,00 грн оплачено 16.12.2020 згідно платіжного доручення № 1344; 100 000,00 грн оплачено 18.12.2020 згідно платіжного доручення № 1349; 50 000,00 грн оплачено 26.01.2021 згідно платіжного доручення № 1441; 50 000,00 грн оплачено 28.01.2021 згідно платіжного доручення № 1452; 50 000,00 грн оплачено 05.02.2021 згідно платіжного доручення № 1481. Що також підтверджується відповідними банківськими виписками.

У зв`язку з чим, у ТОВ "ХОЗСФЕРА" виникла перед позивачем заборгованість за поставлений за договором поставки № 000535/EN 01- 24 від 28.11.2019 р., яка станом на час звернення з позовом становить 386600,00 грн.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 386600,00 грн. стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань за загальний період з 14.08.2020 по 23.03.2021 (включно) позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 36521,98 грн. за період з 15.08.2020 по 15.02.2021 р., інфляційні втрати у розмірі 35911,64 грн. за період вересень 2020 - лютий 2021 та 3% річних у розмірі 10274,41 грн. за період з 15.08.2020 по 23.03.2021 р.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Істотними умовами договору поставки є: предмет договору, строки і порядок його поставки та оплати. Істотними визнаються також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Дослідивши умови підписаного між сторонами договору поставники, на який позивач посилається як на підставу виникнення взаємних прав та обов`язків, суд, враховуючи принцип свободи договору, відсутність належних доказів того, що їх було підписано особами з перевищенням повноважень, визнає, що сторонами досягнуті та узгоджені істотні умови договору даного виду, а відтак вказаний договір поставки є укладеним.

При цьому сторонами досягнуто згоди, що:

- предмет договору - нафтопродукти, паливно-мастильні матеріали тощо узгоджено в п. 1.1. договору; заявці на постачання товару від 06.08.2020 р. та специфікації № 07/08 від 07.08.2020 р. - паливо дизельне ДП-Л-Євро 5-ВО ) в загальній кількості 36 200 літрів на загальну суму 651600,00 гривень.

- строк поставки: 07.08.2020 (п. 2 специфікації до договору);

- умови оплати узгоджено сторонами у заявці на постачання товару від 06.08.2020 р., а саме: покупець зобов`язується провести 100% розрахунків за поставлений товар, сплатити вартість загальної кількості товару у повному обсязі не пізніше 14.08.2020, що не протирічить умовам п. 3.1 договору, яким узгоджено, що покупець здійснює 100% передоплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, якщо інше не узгоджено сторонами в заявці.

Таким чином, сторонами з урахуванням п. 3.1 договору було узгоджено інший порядок оплати, що відрізняється від загального порядку оплати визначеного в п. 3.1 договору.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що сторонами було досягнуто згоди щодо строку остаточного розрахунку за поставлений товар до 14 серпня 2020 року.

Судом встановлено, факт отримання 07.08.2020 р. відповідачем від позивача за спірним договором товару на суму 651600,00 грн підтверджується матеріалами справи (видатковою накладною № 1248 від 07.08.2020 (т. 1 а.с. 22) та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 07/08 від 07.08.2020 (т. 1 а.с. 23), оригінали яких були досліджені судом у судовому засіданні) та не спростовано відповідачем.

Разом з цим, суд зауважує на наявності вад первинного документу, а саме видаткової накладної.

Так, наданий до матеріалів справи первинний документ містить посилання на дату здійснення господарської операції; вказано, що поставка здійснюється за договором; зазначено кількість та ціна товару, найменування сторін договору (підпис представників постачальника та покупця, печатки юридичних осіб), проте не вказано прізвище ім`я та по батькові отримувала товару.

В свою чергу, у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів № 07/08 від 07.08.2020 р. в графі вантаж одержано зазначено особу одержувача ОСОБА_1 , підпис вказаної особи та чітку печатку ТОВ "Хозсфера".

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Відповідно до приписів п.п. 2.1, 2.4 вказаного Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому, слід зазначити, що вимоги Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як «інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції» лише альтернативно такому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У даному разі, виникнення та наявність правовідносини між сторонами підтверджується саме іншими альтернативними даними, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку покупця, а саме підписом уповноваженої особи, який скріплений печаткою ТОВ "Хозсфера" у сукупності із врахуванням вказаних реквізитів й на товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів № 07/08 від 07.08.2020 р. .

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Доказів вилучення на незаконних підставах у відповідача первинних бухгалтерських документів, певних управлінських та розпорядчих документів, якими підтверджується кількість та види печаток господарства, так само як неправомірне вилучення відповідної печатки ТОВ "Хозсфера" у відповідальної за її збереження особи та використання печатки за відсутності відповідних повноважень на вчинення відповідних дій, до матеріалів справи також надано не було.

Відповідно до ст. 75 ГПК України підставою для звільнення від доказування, зокрема, є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені цією особою.

Матеріали справи не містять вироку суду в кримінальному провадженні, яким підтверджується факт фальсифікації підпису уповноважених осіб чи печатки юридичної особи на спірних видаткових накладних, таким чином суд визнає наявність відтиску печатки відповідача як альтернативних даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а саме юридичної особи яка отримала товар - ТОВ "Хозсфера", та, відповідно, взяла на себе зобов`язання щодо оплати такого отриманого товару, а відтак видаткова накладна № 1248 від 07.08.2020 у сукупності з товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 07/08 від 07.08.2020, на які посилається позивач, а також у сукупності з іншими матеріалами справи визнаються судом достатніми доказами виникнення у відповідача обов`язку до 14.08.2020 р. оплатити отриманий від позивача товар на суму 651600,00 грн.

При цьому, судом враховано, що відповідачем не надано до матеріалів справи жодного належного доказу на підтвердження того, що доступ до печаток ТОВ "Хозсфера" мали стороні особи.

Відповідно до ст. 62 ГК України підприємство самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органами місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торгівельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїх найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний зокрема на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (в даному випадку поставки товару).

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі наявних матеріалів справи дійшов висновку, що спірна видаткова накладна, яка скріплена печатками сторін, є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", укладена з вадами такого документу, але не виключає можливості підтвердження факту участі покупця (відповідача) у в чиненні спірного господарського правочину, фіксує факт здійснення господарської операції і виконання договірних відносин та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

За загальним правилом, згідно із приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Сторонами у заявці на постачання товару від 06.08.2020 р. вирішено наступний порядок оплати товару: покупець зобов`язується провести 100% розрахунків за поставлений товар, сплатити вартість загальної кількості товару у повному обсязі не пізніше 14.08.2020 року.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого товару або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача (відповідачем здійснено часткову оплату за паливо у загальному розмірі 265 000,00 гривень), а відтак відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого ТОВ "Каскад" за договором поставки № 000535EN 01- 24 від 28.11.2019 р. ( з врахуванням поступового зменшення заборгованості - здійснення відповідачем часткової оплати):

- з 15.08.2020 на суму 651600,00 грн (15000,00 грн оплачено 16.12.2020);

- з 17.12.2020 на суму 636600,00 (100000,00 грн оплачено 18.12.2020);

- з 19.12.2020 на суму 536600,00 (50000,00 грн оплачено 26.01.2021);

- з 27.01.2021 на суму 486600,00 (50000,00 грн оплачено 28.01.2021);

- з 29.01.2021 на суму 436600,00 (50000,00 грн оплачено 05.02.2021);

- з 05.02.2021 на суму 386600,00 (50000,00 грн оплачено 05.02.2021).

Одночасно судом враховано, що жодного доказу на підтвердження того, що між сторонами крім спірного договору існували інші договірні зобов`язання, відповідачем до матеріалів справи не надано.

За приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 000535EN 01- 24 від 28.11.2019 р. щодо своєчасної поставки відповідачу товару, прийнятого без зауважень та не містять доказів в підтвердження своєчасної оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів станом на час звернення позивачем до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 386600,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом враховано, що статтями 216-218 ГК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

У розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Умовами договору поставки № 000535EN 01- 24 від 28.11.2019 р., а саме в п. 6.3. сторони дійшли згоди про те, що у випадку прострочення оплати за поставлену партію товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої в строк партії товару за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє покупця від зобов`язань по оплаті.

Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені у розмірі 36521,98 грн. за період з 15.08.2020 по 15.02.2021 р., визнав, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з посиланням на п. 6.3 договору, пеню у розмірі 36521,98 грн., у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем зроблений розрахунок інфляційних втрат за період вересень 2020 - лютий 2021, сума яких складає 35911,64 грн. та 3% річних за період з 15.08.2020 по 23.03.2021 р., сума яких складає 10274,41 грн., надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та відносинам, що склалися між сторонами, а тому нараховані суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що позивач належними та допустимими доказами обґрунтував в суді правомірність заявлених ним до відповідача вимог, в той час як відповідачем не було спростовано факти доведені позивачем, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином, заявлені відповідно до чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному об`ємі у розмірі 7039,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 124, 129-1 Конституції України, статями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 202, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозсфера" (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 18, офіс 303; ідент. код 39712901) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Берегова, 142А; ідент. код 30585543) 386 600,00 грн основного боргу, 35 911,64 грн - інфляційних втрат, 10 274,41 грн - 3 % річних від простроченої суми, 36 521,98 грн - пені а також: 7039,62 грн., судового збору сплаченого позивачем при подачі позову

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ "Перехідних положень" ГПК України та п. 4 розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повне рішення складено "09" липня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков