ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 липня 2021 року Справа № 903/247/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Футали Валентини Володимирівни

про стягнення 387 198,92 грн.

Головуючий суддя Шум М. С.

Секретар судового засідання Вижовець М.О.

Представники сторін: н/з

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" звернулося з позовом до Господарського суду Волинської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Футали Валентини Володимирівни 387 198,92 грн. заборгованості, з яких: 291 999,74 грн. основного боргу, 16 855,94 грн. пені, 20 228,50 грн. штрафу, 58 114,74 грн. 30% річних та 5 807,98 грн. витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору суборенди за №Д-320, 321 від 21.02.2019.

Ухвалою суду від 16.04.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.05.2021.

Ухвалою суду від 19.05.2021 розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 08.06.2021 на 11:45 год.

Представники сторін в судове засідання 08.06.2021 не з`явилися.

07.06.2021 на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Крім того, ТзОВ «Порт Сіті Груп» зазначає, що відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило, просить вирішувати справу за наявними матеріалами. Суд долучає клопотання позивача до матеріалів справи. Розгляд справи по суті призначено на "06" липня 2021 р. на 10:45 год.

Ухвалою суду від 01.07.2021 виправлено допущену описку у резолютивній частині ухвали Господарського суду Волинської області від 08.06.2021 у справі №903/247/21. Резолютивну частину ухвали від 08.06.2021 викладено в такій редакції:« Розгляд справи по суті призначити на "13" липня 2021 р. на 11:30 год.

Ухвали суду отримані відповідачем 12.06.2021, 16.06.2021 що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 823, 831.

Відзив відповідача на адресу суду станом на 13.06.2021 не надходив.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд-

встановив:

21.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" (орендарем) та Фізичною особою-підприємцем Футалою Валентиною Володимирівною (суборендатором) було укладено договір суборенди №Д-320,321 (надалі - Договір).

Згідно п.2.1. договору суборенди №Д-320, 321 відповідно до умов цього договору орендар зобов`язується передати суборендарю в тимчасове платне користування приміщення в будівлі торгового центру, а суборендар зобов`язується прийняти, оплатити користування і повернути приміщення орендарю на умовах визначених цим договором.

14.05.2019 орендар (позивач) передав суборендарю (відповідачу) у суборенду приміщення площею у розмірі 192,65 метрів квадратних, яке знаходиться на третьому поверсі (секція Д-320,321) будівлі Торгового Розважального Центру "ПортСіty", що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, - що підтверджується актом прийому-передачі приміщення в суборенду.

Пунктом 9.1. договору сторони передбачили, що суборендар зобов`язаний сплачувати суборендну плату за користування приміщенням в розмірах і в терміни, визначені цим договором.

Пунктом 9.2.4. договору була визначена суборендна ставка у розмірі 210,00 грн. з ПДВ, що еквівалентно 15,00 дол. США за 1 метр квадратний щомісячно.

Суборендна плата сплачується суборендарем щомісячно, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, що передає звітному. (п.п. 9.3 договору)

Пунктом 9.10. Договору встановлено обов`язок суборендаря здійснювати доплату від обороту на умовах встановлених цим пунктом.

Окрім, суборендної плати за договором також передбачено обов`язок суборендаря сплачувати експлуатаційні витрати (стаття 10) договору, маркетинговий платіж (пункт 10.4. договору) та комунальні послуги (пункт 10.3.).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Матеріалами справи підтверджено, а саме: актом приймання-передачі від 14.05.2019, що орендар передав, а суборендар прийняв приміщення загальною площею 192,65 кв.м. в суборенду, яке знаходиться на другому поверсі (секція Д-320,321) будівлі Торгового Розважального Центру "Порт Сіty", що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.3. договору суборендна плата оплачується суборендарем щомісячно авансом, не пізніше 20-го числа місяця, що передує звітному.

За розрахунком позивача за період з 01.10.2020 - 23.03.2021 , у відповідача виникла заборгованість зі слати орендних платежів у сумі 291 999,74 грн., яка додатково підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, який підписаний сторонами договору ( а.с. 45-46) та актами здачі - прийняття робіт (а.с. 47-80).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів в спростування заборгованості по договору суборенди № Д 320, 321 від 21.02.2019 в загальному розмірі 291 999,74грн.

Оскільки, невиконане зобов`язання за договором суборенди №Д320,321 від 21.02.2019 в загальному розмірі 291 999,74 грн, підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 291 999,74 грн. підставні та підлягають до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача пені на суму 16 855,94 грн. та 20 228,50 грн. штрафу суд зазначає наступне.

Пунктом 21.1. Договору передбачено, що за прострочення Суборендарем виконання зобовязань по сплаті будь - якого з платежів, передбачений цим договором, Суборендар зобов`язаний сплатити Орендареві: - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення .

Пунктом 21.2 Договору сторони також узгодили, що за прострочення Суборендарем зобов`язань по сплаті одного з платежів передбачених цим договором, більш ніж на 10 календарних днів, Суборендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити Орендареві штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків суборендної плати за місяць Строку договору.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст.610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Можливість одночасного стягнення пені і штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу і пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкції, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

У межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №911/2813/17 від 09.02.2018).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Дослідивши розрахунок пені та штрафу, наданий позивачем, суд дійшов висновку про те, що заявлені суми пені - 16 855,94 грн. та штрафу - 20 228,50 грн є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства та умовам договору.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено також стягнення 30 процентів річних у розмірі 58 114,74 грн.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 21.3 Договору за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно умов договору, Суборендар повинен сплатити проценти в розмірі 30% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок суми процентів річних, суд встановив, що розрахунки є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням строку виконання зобов`язання підлягає 58 114,74 грн. тридцять процентів річних.

Суд, провівши власний розрахунок за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" встановив, що підставними та підлягають стягненню з відповідача 16 855,94 грн. пені, 20 228,50 грн. штрафу та 58 114,74 - 30% річних.

Приписами ст. ст. 76, 77Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 5 807,98 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Футали Валентини Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" (43000, м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1 ) 387 198,92 грн. заборгованості, з яких: 291 999,74 грн. основного боргу, 16 855,94 грн. пені, 20 228,50 грн. штрафу, 58 114,74 грн. 30% річних та 5 807,98 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

19.07.2021

Суддя М. С. Шум