ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Справа № 915/460/21
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Степановій С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера, вул. Айвазовського, 23, м. Миколаїв, 54052 ()

до відповідача Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54001 ()

про стягнення заборгованості в сумі 133 116, 74 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Тимошенко С.С.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку військовозобов`язаним працівникам позивача за період перебування на військових зборах у 2017, 2018 та 2019 роках (у томі числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) у розмірі 131 116, 74 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 18.05.2021 року.

В судовому засіданні 18.05.2021 року судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою відкладено підготовче засідання на 08.06.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 915/460/21 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 07.07.2021 року.

Відповідач явку повноважного представника в судові засідання 18.05.2021, 08.06.2021 та 07.07.2021 не забезпечив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. 140, 171, 184).

07.06.2021 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшло клопотання (вх. № 8586/21 від 07.06.2021) про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 07.07.2021 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.
Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості.

Підставою позову позивачем зазначено, що у 2017, 2018 та 2019 роках військовозобов`язані працівники позивача ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера призивалися на збори військовозобов`язаних районними військовими комісаріатами м. Миколаєва.

На виконання вимог законодавства, на підставі відповідних наказів військових комісарів та повідомлень керівнику підприємства, на період перебування на зборах, ТзОВ МСП Ніка-Тера було увільнено від роботи, виплачено середній заробіток та збережено місце роботи призваним на збори працівникам.

Позивач зазначає, у зв`язку з тим, що працівники позивача ТзОВ МСП Ніка-Тера призивалися на військові збори районними військкоматами м. Миколаєва, Миколаївської області, відшкодування витрат позивачу, пов`язаних з виплатою середнього заробітку його працівникам, які були призвані на збори, є компетенцією та обов`язком ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в подальшому було переформовано у Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Проте, в порушення вимог законодавства, витрати позивача у розмірі 131 116, 74 грн., пов`язані з виплатами середнього заробітку військовозобов`язаним працівникам ТзОВ МСП Ніка-Тера, відповідачем позивачу відшкодовано не було, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 11, 14, 509, ЦК України, ст. 174, 175, 218 ГК України, ст. 1, 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст. 119 КЗПП України, Постановою КМУ Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам від 23.11.2006 № 1644, Інструкцією про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.03.2007 № 80, Положенням про військові комісаріати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 № 389.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.
Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 7106/21 від 11.05.2021) просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено наступне.

Районними військовими комісаріатами було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 документи на компенсацію середнього заробітку військовозобов`язаним за період перебування на навчальних зборах, згідно наказу МОУ від 12.03.2007 року № 80, коли кошти та кошторисні призначення були витрачені в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що відомості та рахунки направлені ТзОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» до районних військових комісаріатів наприкінці року.

Відповідач вказує, що станом на 01.11.2017, 01.12.2018 та станом на 03.12.2019 роки виділені кошти та кошторисні призначення на 2017, 2018 та 2019 рік відповідно по виплаті витрат на виплату середнього заробітку військовозобов`язаним за період перебування на навчальних зборах Миколаївським ОВК були також витрачені в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово подавались додаткові заявки до вищестоящого командування на фінансування.

Додаткові заявки для вищевказаних виплат у 2017, 2018, 2019 роках не фінансувались, кошторисні призначення не надавались.

Відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що 17.03.2014 Указом Президента України оголошено та проведено часткову мобілізацію, різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, втручанням Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в Автономній республіці Крим, з метою виконання вимог Закону України «Про оборону України», Закону України «Про Збройні Сили України» є необхідність збереження фінансових ресурсів для матеріально-технічного забезпечення діяльності підрозділів Збройних Сил України.

Відповідач зазначає, що у Миколаївського ОВК немає зареєстрованих у Держказначействі зобов`язань. Відшкодування витрат за 2017, 2018 та 2019 роки, виплаченої середньої заробітної плати, є виплатою минулих років.

У відповіді на відзив (вх. № 7664/21 від 21.05.2021 року) позивач зазначив, що законодавством не передбачено залежність відшкодування витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним від фактичного фінансування відповідача чи випадків повного або часткового його звільнення від такого обов`язку.

Відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у зв`язку з проведенням організаційних заходів, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2020 року №Д-321/7/дск Про проведення додаткових заходів у Збройних Силах України в 2020 році та директиви командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " 03.09.2020 року №8дск Про переформування обласних, районних (міських) військових комісаріатів оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " в територіальні центри комплектування та соціальної підтримки", ІНФОРМАЦІЯ_4 06 листопада 2020 року переформовано у Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є правонаступником всіх прав та обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_1 зі збереженням усіх реквізитів (коду ЄДРПОУ, номерів розрахункових рахунків, контактних даних: адреси, номеру телефону) (арк. 143).

Судом встановлено, що у 2017, 2018 та 2019 роках військовозобов`язані працівники ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера призивались на збори військовозобов`язаних районними військовими комісаріатами м. Миколаєва, а саме:

1. ІНФОРМАЦІЯ_5 (з адміністративно - господарської діяльності) призвано для проходження навчальних зборів резервістів оперативного резерву першої черги:

- ОСОБА_1 в період з 04.10.2017 по 03.11.2017, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (з адміністративно - господарської діяльності) № 110 від 04.10.2017 року, наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 524-к від 11.10.2017 року, довідкою Корабельного РВК № 1831 від 03.11.2017 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 573-к від 03.11.2017 (арк. 19-23);

- ОСОБА_2 в період з 10.10.2017 по 10.11.2017, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (з адміністративно - господарської діяльності) № 111 від 10.10.2017 року, наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 523-к від 11.10.2017 року, довідкою Корабельного РВК № 1879 від 13.11.2017 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 594-к від 13.11.2017 (арк. 28-31);

- ОСОБА_3 в період з 16.08.2017 по 15.09.2017, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (з адміністративно - господарської діяльності) № 89 від 16.08.2017 року, наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 369-к від 18.08.2017 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 87 від 15.09.2017 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 480-к від 25.09.2017 (арк. 32-35);

- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 12.09.2017, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (з адміністративно - господарської діяльності) № 98 від 12.09.2017, наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 439-к від 12.09.2017, довідками Корабельного РВК від 13.09.2017 № 1472, 1473, 1474, 1475, 1476, 1477, 1478, 1479 (арк. 40-50);

- ОСОБА_12 в період з 14.09.2018 по 28.09.2018, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 (з адміністративно - господарської діяльності) № 106 від 14.09.2018 року, повідомленням Корабельного РВК від 14.09.2018, наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 36-ВУ від 14.09.2018 року, довідкою Корабельного РВК № 668 від 25.09.2018 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 40-ВУ від 28.09.2018 (арк. 51-56).

2. ІНФОРМАЦІЯ_8 призвано резервістів оперативного резерву першої черги на навчальні збори:

- ОСОБА_13 в період з 26.07.2017 по 25.08.2017, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_9 № 78 від 26.07.2017, наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 351-к від 11.08.2017, довідкою командира військової частини НОМЕР_2 № 2566 від 25.08.2017 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 398-к від 29.08.2017 (арк. 24-27);

3. ІНФОРМАЦІЯ_10 призвано на навчальні збори:

- ОСОБА_14 12.09.2017, що підтверджується повідомленням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_11 № 2725 від 13.09.2017 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 469/2-к від 19.09.2017 (арк. 36-37);

- ОСОБА_15 в період з 15.07.2019 по 29.07.2019, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_11 № 2293 від 29.07.2019 (арк. 57);

- ОСОБА_16 на 10 днів з 28.08.2019 по 06.09.2019, що підтверджується повісткою на відправку від 28.08.2019 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 34-ВО від 28.08.2019 (арк. 58-59);

- ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 на 10 днів з 28.08.2019 по 06.09.2019, що підтверджується повістками від 28.09.2019 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 33-ВО від 28.08.2019 (арк. 60-67).

4. ІНФОРМАЦІЯ_12 призвано на навчальні збори:

- ОСОБА_23 12.09.2017, що підтверджується повідомленням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_13 № 1/3482 від 19.09.2017 та наказом ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера № 466-к від 19.09.2017 (арк. 38-39).

Позивачем ТзОВ Морський спеціалізований порт Ніка-Тера за час перебування його працівників на військових зборах здійснювалось нарахування середньої заробітної плати вищевказаним працівникам, у зв`язку з чим позивачем надано районним військовим комісаріатам м. Миколаєва відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, а також рахунки на оплату, а саме:

- відомість, згідно якої ОСОБА_13 нарахована заробітна плата за період з 26.07.2017 по 25.08.2017 в сумі 17 071, 12 грн. та рахунок на оплату № 4 від 30.08.2017 на суму 17 071, 12 грн. (арк. 68-70);

- відомість, згідно якої ОСОБА_14 нарахована заробітна плата за 12.09.2017 в сумі 1 002, 00 грн. та рахунок на оплату № 7 від 26.09.2017 на суму 1 002, 00 грн. (арк. 71-72);

- відомість, згідно якої ОСОБА_23 нарахована заробітна плата за 12.09.2017 в сумі 499, 52 грн. та рахунок на оплату № 6 від 26.09.2017 на суму 499, 52 грн. (арк. 73-74);

- відомість, згідно якої ОСОБА_3 нарахована заробітна плата за період з 16.08.2017 по 15.09.2017 в сумі 26 015, 23 грн. та рахунок на оплату № 5 від 26.09.2017 на суму 26 015, 23 грн. (арк. 75-76);

- відомість, згідно якої ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за період з 04.10.2017 по 03.11.2017 на суму 14 914, 17 грн. та рахунок на оплату № 8 від 09.11.2017 на суму 14 914, 17 грн. (арк. 77, 80);

- відомість, згідно якої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нарахована заробітна плата за 12.09.2017 на загальну суму 6 616, 20 грн. та рахунок на оплату № 5/1 від 26.09.2017 на суму 6 616, 20 грн. (арк. 78-79);

- відомість, згідно якої ОСОБА_2 нарахована заробітна плата за період з 10.10.2017 по 10.11.2017 на суму 10 213, 69 грн. та рахунок на оплату № 9 від 14.12.2017 на суму 10 213, 69 грн. (арк. 81-83);

- відомість, згідно якої ОСОБА_12 нарахована заробітна плата за період з 14.09.2018 по 28.09.2018 на суму 4 489, 42 грн. та рахунок на оплату № 9 від 26.10.2018 на суму 4 489, 42 грн. (арк. 84-86);

- відомість, згідно якої ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 за період з 28.08.2019 по 06.09.2019 та ОСОБА_15 за період з 15.07.2019 по 29.07.2019 нарахована заробітна плата на загальну суму 50 295, 39 грн. та рахунок на оплату № 20 від 26.09.2019 на суму 50 295, 39 грн. (арк. 87-89).

Всього на загальну суму 131 116, 74 грн.

26.05.2020 та 01.10.2020 позивачем направлялись на адресу ІНФОРМАЦІЯ_14 листи № 672/НК-05 та № 123/НК-10, в яких позивач просив проаналізувати існуючу заборгованість та пояснити коли буде погашена заборгованість (арк. 109, 110).

20.10.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено на адресу позивача лист № 4/6729, в якому Миколаївський ОВК повідомив, що надані позивачем відомості та рахунки на оплату № 4 від 30.08.2017 на суму 17 071, 12 грн., № 5/1 від 26.09.2017 на суму 6 612, 20 грн., № 7 від 26.09.2017 на суму 1 002, 00 грн., № 6 від 26.09.2017 на суму 499, 52 грн., № 5 від 26.09.2017 на суму 26 015, 23 грн., № 8 від 09.11.2017 на суму 14 914, 17 грн., № 9 від 14.12.2017 на суму 10 213, 69 грн., № 9 від 26.10.2018 на суму 4 489, 42 грн. надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виділені кошти та кошторисні призначення на 2017 рік та на 2018 рік по виплаті витрат на виплату середнього заробітку військовозобов`язаним за період перебування на навчальних зборах Миколаївським ОВК витрачені в повному обсязі, до вищестоящого командування були надані додаткові заявки на фінансування. Додаткові заявки для вищевказаних виплат у 2017 році не фінансувались, кошторисні призначення не надавались.

Миколаївський ОВК просив повторно надати рахунок та відомість від 26.09.2019 № 20 на суму 50 295, 39 грн., виписаний 2020 роком. Миколаївський ОВК повідомив, що заборгованість по рахунку № 20 від 26.09.2019 року на суму 50 295, 39 грн. буде погашена у найближчий час (арк. 90).

22.03.2021 року позивачем направлялись на адреси ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , Центрального РТЦК та СП, ІНФОРМАЦІЯ_17 та Миколаївського обласного ТЦК та СП листи № 389/НК-03, 390-НК-03, 391/НК-03, 392/НК-03 та 393/НК-03, в яких позивач просив підтвердити отримання районними військовими комісаріатами рахунків (арк. 91-98).

У відповідь на вищевказані листи позивача ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 направили листи № 366 від 25.03.2021, № 158 від 30.03.2021, № 6/623 від 25.03.2021, № 668 від 25.03.2021 відповідно, в яких повідомлено, що рахунки на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, які проходили навчальні збори, разом з відомостями отримані. Рахунки акцептовано та надіслано до подальшого опрацювання та оплати до Миколаївського ОВК (арк. 99-102).

31.03.2021 року Миколаївським обласним ТЦК та СП направлено на адресу позивача лист № 9/2/2858 від 31.03.2021, в якому Миколаївський обласний ТЦК та СП зазначив, що виділені кошти та кошторисні призначення на 2017 рік, на 2018 рік по виплаті витрат на виплату середнього заробітку військовозобов`язаним витрачені в повному обсязі. Додаткові заявки для вищевказаних виплат у 2017 році та у 2018 році не фінансувались, кошторисні призначення не надавались.

Миколаївський обласний ТЦК та СП в листі зазначив, що повторно рахунок № 20 на суму 50 295, 39 грн. від 26.09.2019 року було отримано Миколаївським обласним ТЦК та СП 30.12.2020 без акцептування Інгульським РВК (арк. 103-105).

Судом також встановлено, що відповідачем в період з грудня 2017 по жовтень 2019 на адресу начальника управління персоналу заступника начальника штабу командування Сухопутних військ ЗС України подавались заявки на бюджетні асигнування, що підтверджується листами № 4/7678 від 01.12.2017, № 4/6823 від 02.11.2018, № 4/7153 від 19.11.2018, № 4/7590 від 05.12.2018, № 4/7520 від 03.12.2019, № 4/7038 від 13.11.2019, № 4/6328 від 04.10.2019 та заявками на бюджетні асигнування на 2017 рік, на липень 2018, на жовтень 2019, на листопад 2019 (арк. 148-154).

Невиконання відповідачем зобов`язань щодо компенсації заробітної плати за період перебування військовозобов`язаних працівників на навчальних зборах стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 119 Кодексу законів про працю України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України Про військовий обов`язок і військову службу і Про альтернативну (невійськову) службу, Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема, військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, в тому числі, прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини.

Чисельність військовозобов`язаних, які підлягають призову на навчальні збори, щорічно визначається Міністерством оборони України в межах бюджетних асигнувань на оборону.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 9 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) військовозобов`язані, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату (органу Служби безпеки України) на прибуття для призову на збори, зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначені у повістці.

Керівники підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форми власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття військовозобов`язаних до визначених пунктів збору.

Відповідно до ч. 11 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Відповідно до ч. 13 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за громадянами України, які проходять підготовку з військово-технічних спеціальностей з відривом від виробництва, на весь час підготовки, включаючи час проїзду до місця підготовки та у зворотному напрямку, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування і форм власності.

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам від 23.11.2006 № 1644 (в редакції від 27.04.2017) виплата середнього заробітку військовозобов`язаним та резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, визначені Інструкцією, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 12.03.2007 № 80 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.03.2007 за № 269/13536.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 7 Інструкції № 80 (в редакції станом на 18.07.2017) за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, уключаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах.

Зазначені особи не підлягають звільненню з роботи з ініціативи власника або вповноваженого ним органу незалежно від підпорядкування і форм власності з дня отримання повістки про призов і до повернення, крім випадків ліквідації установи, підприємства, організації тощо, де вони працювали.

Відповідно до п. 8 Інструкції № 80 особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів.

За решту часу перебування на зборах виплата заробітної плати провадиться у звичайні строки, установлені на підприємстві, в установі чи організації, де працює військовозобов`язаний.

Відповідно до п. 11 Інструкції № 80 виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами.

Відповідно до п. 12 Інструкції № 80 підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

До рахунків додаються відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, згідно з цією Інструкцією за наведеною формою.

Відповідно до п. 13 Інструкції № 80 середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів.

Інструкція з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.2009 № 560 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.12.2009 за № 1162/17178) у редакції наказу Міністерства оборони України 05.04.2013 № 245 визначає порядок організації планування та проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними, крім резервістів, обов`язки посадових осіб Збройних Сил України з організації і проведення навчальних зборів, порядку контролю.

Відповідно до п. 1.2, п. 1.3 Інструкції проведення навчальних зборів у Збройних Силах України організовується та здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в межах асигнувань, які виділяються для Міністерства оборони України з Державного бюджету України.

Тривалість навчальних зборів, склад військовозобов`язаних, місце і час їх проведення визначаються Генеральним штабом Збройних Сил України на підставі пропозицій структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління (далі - органи військового управління).

Відповідно до п. 4.6 Інструкції командири військових частин (установ) зобов`язані, зокрема: не пізніше ніж за місяць до початку навчальних зборів: розробити і затвердити план проведення навчальних зборів з розрахунком годин і визначенням тем за предметами навчання на кожен тиждень, розрахунками витрат моторесурсів, боєприпасів, інших матеріально-технічних засобів, розрахунком фінансового забезпечення; провести фінансові розрахунки потреби в коштах спланованих заходів, подати заявки у фінансові підрозділи за підпорядкованістю; видати наказ про підготовку і проведення навчальних зборів; направити у військові комісаріати заявки на призов військовозобов`язаних на навчальні збори; під час проведення навчальних зборів організувати: видання наказу про зарахування військовозобов`язаних до списків особового складу військової частини (установи), організувати їх облік; внесення відповідних записів про проходження навчальних зборів у військово-облікові документи військовозобов`язаних із зазначенням тривалості і виду навчальних зборів, завіривши їх підписом, скріпленим гербовою печаткою військової частини (установи).

Відповідно до п. 4.7 Інструкції обласні військові комісаріати (військовий комісаріат Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_22 ) зобов`язані, зокрема: організувати відпрацювання заявки на кошти, необхідні для організації проведення навчальних зборів, та своєчасне її подання до фінансових підрозділів; після закінчення навчальних зборів: відшкодувати витрати підприємствам (установам та організаціям), на яких працюють військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, з виплатою середнього заробітку за весь період проведення навчальних зборів та урахуванням часу перебування у дорозі до місця проведення навчальних зборів і у зворотному напрямку.

Відповідно до п. 10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389 (в редакції станом на 11.06.2015) обласні військові комісаріати, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема здійснюють відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.

Отже, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_23 , який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату військовозобов`язаним працівникам, які проходили військові збори в 2017-2019 роках, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 середньої заробітної плати, яка в загальній сумі складає 131 116, 74 грн.

Підставою для здійснення компенсації витрат підприємства є рахунок підприємства та відомість на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори.

Позивачем виконано вимоги законодавства та дотримано порядок подання до районних військових комісаріатів рахунків та відомостей до них на відшкодування середньої заробітної плати, нарахованої позивачем військовозобов`язаним працівникам за період перебування на зборах в 2017-2019 роках, що в свою чергу зумовлює виникнення обов`язку у відповідача для відшкодування позивачу вищевказаних витрат.

Суду не подано доказів відшкодування відповідачем позивачу вищевказаних витрат.

Невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат на оплату військовозобов`язаним працівникам, які проходили військові збори в 2017-2019 роках, середньої заробітної плати зумовлене відсутністю коштів.

В свою чергу суд зазначає, що законодавством не передбачена залежність відшкодування витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним від фактичного фінансування відповідача чи випадки повного або часткового його звільнення від такого обов`язку.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена також в постанові ВС від 22.05.2018 року по справі № 908/3349/16.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54001 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт Ніка-Тера, вул. Айвазовського, 23, м. Миколаїв, 54052 ():

- 131 116, 74 грн. (сто тридцять одна тисяча сто шістнадцять грн. 74 коп.) - витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку військовозобов`язаним працівникам позивача за період перебування на військових зборах у 2017, 2018 та 2019 роках (у томі числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування);

- 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.07.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш