РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 м. КиївСправа № 910/6410/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "НЕКСІЛ ФОР БУД";

про: стягнення 309.093,91 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НЕКСІЛ ФОР БУД" (далі - відповідач) про стягнення 309.093,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором субпідряду від 11.05.2017 № 1/05-2017, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 309.093,91 грн., з яких: 266.319,15 грн. - основна заборгованість, 14.356,48 грн. - 3 % річних та 28.418,28 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6410/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як субпідрядником, та відповідачем, як підрядником, укладено договір субпідряду від 11.05.2017 № 1/05-2017 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач зобов`язується відповідно до умов Договору та проектного завдання, з використанням своїх матеріалів, машин та устаткування, якісно виконати роботи, передбачені п .1.3 Договору (далі - роботи), які відповідач зобов`язується на умовах Договору прийняти та оплатити (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.4 Договору визначено, що кінцева вартість визначається відповідно до кількості фактично виконаних об`ємів.

Положеннями пункту 3.1.2 Договору передбачено, що розрахунки за фактично виконані роботи здійснюються на підставі оформлених в установленому порядку актів та довідок за формами КБ-2в та КБ-3, відповідно, протягом десяти банківських днів з дати підписання сторонами таких документів.

Відповідно до пункту 3.1.3 Договору, акти та довідки виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в і № КБ-3) складаються позивачем і після прийняття об`ємів робіт відповідачем, надаються на перевірку в кошторисний відділ відповідача для подальшого оформлення та підписання, до 25 числа звітного місяця, з наданням, при необхідності, підтверджуючих документів (копій завірених підписом головного бухгалтера та печаткою) вартості матеріалів.

Умовами пункту 5.2.3 Договору визначено, що відповідач зобов`язаний прийняти виконані позивачем роботи та підписати акт приймання-передачі виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт позивачем протягом двох днів з дати одержання названого акта від позивача.

Пунктом 5.2.4 Договору передбачено, що відповідач зобов`язаний надати обґрунтовану письмову відмову від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт у разі виявлення у вказаних роботах недоліків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Позивач, виконуючи взяті на себе зобов`язання за Договором та на його умовах, виконав роботи на загальну суму 4.539.153,91 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3), які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій а саме:

- за травень 2017 на суму 305.576,70 грн.;

- за червень 2017 на суму 74.324,94 грн.;

- за липень 2017 на суму 268.555,31 грн.;

- за серпень 2017 на суму 100.509,46 грн.;

- за вересень 2017 на суму 184.884,06 грн.;

- за жовтень 2017 на суму 145.192,85 грн.;

- за листопад 2017 на суму 232.591,98 грн.;

- за грудень 2017 на суму 155.912,41 грн.;

- за січень 2018 на суму 148.475,46 грн.;

- за лютий 2018 на суму 169.008,11 грн.;

- за квітень 2018 на суму 204.603,68 грн.;

- за травень 2018 на суму 383.765,90 грн.;

- за червень 2018 на суму 214.482,76 грн.;

- за липень 2018 на суму 111.341,57 грн.;

- за жовтень 2018 на суму 768.256,72 грн.;

- за листопад 2018 на суму 157.690,08 грн.;

- за грудень 2018 на суму 115.351,22 грн.;

- за січень 2019 на суму 156.577,12 грн.;

- за лютий 2019 на суму 160.081,09 грн.;

- за березень 2019 на суму 138.500,47 грн.;

- за квітень 2019 на суму 173.509,62 грн.;

- за травень 2019 на суму 169.962,40 грн.

Також позивачем складені та підписані акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) за червень 2019 на загальну суму 96.356,75 грн.

Проте, виконані позивачем роботи за Договором оплачені відповідачем частково в сумі 4.369.191,51 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 266.319,15 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 14.356,48 грн. та інфляційних втрат в сумі 28.418,28 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Як встановлено вище, заборгованість відповідача за укладеним між сторонами спору Договором на суму 4.539.153,91 грн. підтверджена актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3).

При цьому, акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) за червень 2019 на загальну суму 96.356,75 грн. зі сторони відповідача не підписані.

Водночас, із наявних в матеріалах справи листів позивача (від 23.07.2020 № 18, від 25.03.2021 № 14, від 06.04.2021 № 15) вбачається, що позивач зазначає про наявну заборгованість відповідача за Договором на загальну суму 266.319,15 грн., але просить повернути підписані акти та довідки за липень 2019, в той час коли остання заборгованість за заявленими у даній справі вимогами є - червень 2019.

Приймаючи до уваги те, що у вказаних вище листах зазначена сума основної заборгованості, яка охоплює заборгованість відповідача за червень 2019 в сумі 96.356,75 грн. та приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи обґрунтованої письмової відмови відповідача від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт за червень 2019 (п. 5.2.4 Договору), суд дійшов висновку, що заборгованість за червень 2019 в сумі 96.356,75 грн. є належним чином доведеною та документально підтвердженою.

Таким чином, загальна вартість виконаних позивачем робіт за Договором становить 4.635.510,66 грн.

Приймаючи до уваги часткове здійснення відповідачем сплати вказаної заборгованості в сумі 4.369.191,51 грн., станом на дату вирішення спору по суті основна заборгованість відповідача становить 266.319,15 грн.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в розмірі 266.319,15 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і, в той же час, відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 266.319,15 грн.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем до суду розрахунок 3 % річних суд визнав його арифметично невірним з огляду на наступне.

Приймаючи до уваги підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) за травень 2019 (31.05.2019), кінцевий строк оплати заборгованості до травня (включно) на суму 169.962,40 грн., враховуючи пункт 3.1.2 Договору, є 14.06.2019, а першим днем прострочення грошового зобов`язання відповідача є 17.06.2019 (15.06.2019 та 16.06.2019 вихідні дні).

При цьому, листом від 23.07.2020 № 18 позивач повідомив відповідача про основну заборгованість за Договором в сумі 266.319,15 грн., яка охоплює заборгованість відповідача за червень 2019 (96.356,75 грн.).

Вказаний лист отриманий відповідачем 27.07.2020, відтак кінцевий строк оплати заборгованості за червень 2019 на суму 96.356,75 грн., враховуючи пункти 5.2.3 та 3.1.2 Договору, є 12.08.2020, а першим днем прострочення грошового зобов`язання відповідача є 13.08.2020.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню в сумі 11.228,20 грн. за таким розрахунком суму, в період, за який позивачем заявлена сума 3 % річних, а саме:

- 169.962,40 грн. Х 3 % / 365 Х 666 (17.06.2019 - 12.04.2021) = 9.303,70 грн.;

- 96.356,75 грн. Х 3 % / 365 Х 243 (13.08.2020 - 12.04.2021) = 1.924,50 грн.

Перевіривши поданий позивачем до суду розрахунок інфляційних втрат суд визнав його арифметично невірним з огляду на встановлені вище періоди та суми заборгованості відповідача за Договором.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 20.731,27 грн. за таким розрахунком суму, в період, за який позивачем заявлена сума інфляційних втрат, а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу (грн.)
09.2019 - 02.2021169.962,40108,8315.007,68
08.2020 - 02.202196.356,75105,945.723,59
Загальна сума інфляційних втрат20.731,27

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "НЕКСІЛ ФОР БУД" (Україна, 02090, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПРАЗЬКА, будинок 17, квартира 23, ідентифікаційний код: 38730495) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" (Україна, 01001, місто Київ, вул.Михайлівська, будинок 6, літера "А", ідентифікаційний код: 22867573) основну заборгованість в сумі 266.319 (двісті шістдесят шість тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 15 коп., 3 % річних в сумі 11.228 (одинадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 20 коп., інфляційні втрати в сумі 20.731 (двадцять тисяч сімсот тридцять одна) грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4.474 (чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 18 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац