Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/163/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Івано-Франківського обласного об"єднання Всеукраїнського товариства "Просвіта" ім. Тараса Шевченка

вул. М. Грушевського, 18, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Барана Володимира Васильовича

АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 41 976 грн 13 коп.

за участю представників:

від позивача: Борсук Дмитро Ярославович, Юськів Михайло Антонович;

від відповідача: Чебачева Оксана Олексіївна

ВСТАНОВИВ: Івано-Франківське обласне об"єднання Всеукраїнського товариства "Просвіта" ім. Тараса Шевченка звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Барана Володимира Васильовича про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 41 976 грн 13 коп., з яких: 35 483 грн боргу по орендним платежам, 3 063 грн 98 коп. - пені, 1 089 грн 19 коп. - 3% річних, 2 336 грн 96 коп. - інфляційні збитки.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 09.03.2021, суд прийняв суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

21.04.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії господарського суду від відповідача надійшло клопотання №01/04 від 20.04.2021 (вх.№5881/21) про визнання поважними причин пропуску та про поновлення строку подачі відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву №02/04 від 20.04.2021 (вх.№5882/21).

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.05.2021, суд призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03.06.2021.

02.06.2021 до відділу документального забезпечення, канцелярії господарського суду від відповідача надійшло клопотання №10 від 02.06.2021 (вх.№8285/21) про приєднання до матеріалів справи копії сертифікату Івано-Франківської торгово-промислової палати №2600-21-0489 від 01.06.2021 про форс - мажорні обставини.

В судовому засіданні 03.06.2021 суд зобов"язав сторони надати первинні документи про сплату відповідачем орендної плати, у зв"язку з чим постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про оголошення перерви в судовому засіданні до 23.06.2021.

В судовому засіданні 23.06.2021 представник позивача подав клопотання б/н від 23.06.2021 (вх.№9584/21 від 23.06.2021) про приєднання до матеріалів справи витребуваних доказів - копій прибуткових касових ордерів та довідки ТОВ "Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій"; суд заслухав вступне слово учасників справи, після чого постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.07.2021.

В судовому засіданні 06.07.2021 представник відповідача подала клопотання (вх.№1084/21) про приєднання до матеріалів справи копії довідки ТОВ "Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій"; суд з"ясував обставини справи, дослідив докази, вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідач в порушення договірних зобов"язань не здійснив оплату за оренду автобуса у встановлені договором строки, у зв"язку з чим на прострочену суму заборгованості нараховано пеню, а також 3% річних та інфляційні втрати.

Позиція відповідача. Представник відповідача позовні вимоги визнає частково. У спростування позовних вимог посилається на те, що відповідач не мав можливості користуватися орендованим майном у зв"язку із обмеженнями, встановленими карантинними заходами. Вказує, що нарахування позивачем орендної плати за період з 18.03.2020 по 07.09.2020, з 13.10.2020 по 15.11.2020, з 08.01.2021 - по 24.01.2021, з 26.02.2021 по 09.04.2021 є безпідставним, в підтвердження чого посилається на сертифікат Івано-Франківської торгово-промислової палати про форс - мажорні обставини.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд встановив таке

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

18.09.2018 між Івано-Франківським обласним об"єднанням Всеукраїнського товариства "Просвіта" (позивач, орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Бараном Володимиром Васильовичем (відповідач, орендар) укладено договір оренди автобуса (а.с. 10-11), за умовами п.1.1 якого, орендодавець передає орендарю в оренду автобус марки І-VAN модель А07 АІ-60 державний номер НОМЕР_1 (далі - автобус), 2008 року випуску, показник спідометра 120720. Технічний паспорт № НОМЕР_2 від 06.11.2008 р. Номер шасі НОМЕР_3 , об`єм двигуна 5675, колір жовтий, повна маса 7709, маса без навантаження 4615.

Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 договору, автобус належить Івано-Франківському ОО ВУТ "Просвіта" ім. Т. Шевченка, що засвідчує запис у технічному паспорті автобуса. Технічний стан автобуса засвідчується Актом прийому-передачі.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що орендар зобов`язується щомісячно до 1 числа поточного місяця проводити оплату за оренду автобуса в сумі 2500 грн. Оплата за оренду буде переглядатися кожного року з 1 січня з врахуванням інфляції.

У розділі 3 договору визначено обов"язки та відповідальність сторін:

п. 3.1 орендар зобов`язується підтримувати автобус у технічно-справному стані, проводити технічне обслуговування кваліфікованими спеціалістами, та організовувати проведення медичного обстеження та страхування водія і автобуса за власні кошти.

п. 3.2 орендар зобов`язаний проводити поточний та капітальний ремонти автобуса, в тому числі в разі його несправності та поломки, за власні кошти.

п. 3.3 поїздки автобусом за межі області, орендар зобов`язується погоджувати із орендодавцем.

п. 3.4 орендар проводить експлуатацію автобуса згідно Правил дорожнього руху і забезпечує вимоги Правил охорони праці, забезпечує водія необхідними документами, які визначені органами ДАТ.

п. 3.5 за невиконання цього договору сторони несуть майнову відповідальність згідно чинного законодавства України.

п. 3.6. всі суперечки, які виникнуть між Сторонами протягом дії цього Договору, вирішують шляхом переговорів.

п. 3.7. орендар зобов`язаний виконувати вимоги Законів України: «Про охорону навколишнього середовища», «Про пожежну безпеку» і «Про охорону праці».

п. 3.8. орендар бере на себе матеріальну відповідальність, пов`язану із знищенням, втратою, крадіжкою, передчасним зносом, псуванням автобуса, що орендується.

Відповідно до п. 4.2 договір вступає в силу з моменту його підписання обома Сторонами Договору діє до 19 вересня 2023 року.

Пунктом 5.1 передбачено, що передача-прийняття автобуса, здійснюється представниками сторін після підписання цього договору, а також закінченням терміну його дії, шляхом підписання акту прийому передачі у двох примірниках для кожної із сторін.

Згідно з п. 5.2 повернення автобуса, що орендується від орендаря до орендодавця здійснюється представниками сторін, шляхом підписання акта-передачі автобуса, що орендується, не пізніше двох днів з моменту закінчення терміну дії цього договору, або з моменту отримана письмового повідомлення про дострокове розірвання договору.

Відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передачі транспортного засобу від 18.09.2020, орендодавець передав, а орендар прийняв транспортний засіб автобус марки (моделі) ІVAN А07А-60 номер шасі НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серія НОМЕР_4 , видане 06.11.2008 Івано-Франківським МВР ДАІ, показник спідометра 235223 (а.с. 12).

Відповідно до прибуткових касових ордерів №279 від 17.10.2018 на суму 2500 грн, №354 від 22.12.2018 на суму 2500 грн, №23 від 31.01.2019 на суму 3000 грн, №50 від 28.02.2019 на суму 3000 грн, №191 від 31.07.2019 на суму 3000 грн, №211 від 30.08.2019 на суму 3000 грн, №245 від 03.10.2019 на суму 3000 грн, №289 від 18.11.2019 на суму 3000 грн, №313 від 06.12.2019 на суму 3000 грн, №24 від 03.02.2020 на суму 3000 грн, №49 від 28.02.2020 на суму 3000 грн, №91 від 02.07.2020 на суму 3000 грн, №109 від 30.07.2020 на суму 3000 грн - підстава внесення платежів: "за оренду автобуса" відповідач сплатив позивачу 38100 грн (а.с.57-69).

15.12.2020 з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензію №44 від 15.12.2020 з вимогою сплатити заборгованість. Вказану претензію направлено відповідачу 17.12.2020, про що свідчить копія поштового повідомлення (а.с. 14).

Сертифікатом Івано-Франківської торгово-промислової палати №2600-21-0489 від 01.06.2021, засвідчено форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили) щодо неможливості використання ФОП Бараном В.В. за цільовим призначенням орендованого майна - автобуса у зв"язку з епідемією COVID - 19 та карантинним заходами, запровадженими постановами КМ України №211 від11.03.2020, №349 від 06.05.2020, №641 від 22.07.2020, №236 від 09.12.2020 в період з 18.03.2020 - 07.09.2020, 13.10.2020 - 15.11.2020, 08.01.2021 - 24.01.2021, 26.02.2021 - 09.04.2021; (а.с. 45-47).

Листом від 09.06.2021 №-1-115 ТОВ "Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій" повідомило Всеукраїнське товариство "Просвіта" ім. Т. Шевченка Івано-Франківського обласного об"єднання про те, що здійснення регулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом перевізником ФОП Баран В.В., зокрема перевезень пасажирів у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в межах м. Івано-Франківська на підставі розпорядження засідання Державної комісії ТЕБ та НС, на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та постанови №104 від 17.02.2021: - з 18.03.2020 - 22.05.2020 пасажирські перевезення не здійснювались; - з 22.05.2020-07.09.2020 відновлено пасажирські перевезення; - з 13.10.2020-15.11.2020 пасажирські перевезення в звичному режимі; - з 08.11.2020 - 24.01.2021 пасажирські перевезення в звичному режимі; - з 26.02.2021-09.04.2021 пасажирські перевезення припинено (а.с. 56).

Довідкою №01-124 від 01.07.2021 ТОВ "Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій" підтвердило те, що здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні протягом 2020-2021 років, в тому числі на період встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, щодо перевезення пасажирів автомобільним транспортом перевізника ФОП Барана В.В., транспортним засобом марки І-УАН модель А07А1-60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, не виконувались (а.с. 76).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

За приписами ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою, укладений між сторонами договір оренди транспортного засобу є договором найму транспортного засобу.

Частинами 1,6 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 798 Цивільного кодексу України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби.

Згідно статті 799 Цивільного кодексу України, договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі.

У відповідності до ч.1,5 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору оренди автобуса від 18.09.2018 за користування транспортним засобом встановлено щомісячну орендну плату в розмірі 2500 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що орендар повинен проводити оплату за оренду автобуса до 1 числа поточного місяця.

Відповідно до акту приймання - передачі транспортного засобу - автобус передано орендарю 18.09.2018, відповідно з цієї дати у орендаря виник обов"язок оплати за оренду автобуса.

Таким чином, за період з 18.09.2018 по лютий 2021 року (заявлений позивачем) відповідач мав сплатити позивачу 73583 грн.

Наявними в матеріалах справи первинними документами (прибутковими касовими ордерами) підтверджується та не заперечується сторонами факт оплати за оренду автобуса 38100 грн.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку позивача, він зараховував сплачені відповідачем кошти в оплату орендної плати за той місяць, в якому проводилися платежі.

Як вбачається з наданих позивачем копій прибуткових касових ордерів №279 від 17.10.2018 на суму 2500 грн, №354 від 22.12.2018 на суму 2500 грн, №23 від 31.01.2019 на суму 3000 грн, №50 від 28.02.2019 на суму 3000 грн, №191 від 31.07.2019 на суму 3000 грн, №211 від 30.08.2019 на суму 3000 грн, №245 від 03.10.2019 на суму 3000 грн, №289 від 18.11.2019 на суму 3000 грн, №313 від 06.12.2019 на суму 3000 грн, №24 від 03.02.2020 на суму 3000 грн, №49 від 28.02.2020 на суму 3000 грн, №91 від 02.07.2020 на суму 3000 грн, №109 від 30.07.2020 на суму 3000 грн підстава внесення платежів: "за оренду автобуса" без зазначення місяця, за який вноситься платіж, тому позивач повинен був зараховувати ці кошти у хронологічному порядку виникнення зобов`язань.

Враховуючи, що позивач розраховував три відсотки річних, інфляцію та пеню відповідно до того, як зараховував проплати відповідача за оренду автобуса, у зв"язку з відсутністю контррозрахунку відповідача суд здійснив перерахунок сплачених відповідачем платежів в рахунок орендної плати автобуса в хронологічному порядку виникнення зобов"язань.

Відповідно до розрахунку суду відповідач повністю оплатив орендну плату з 18.09.2018 по листопад 2019 року та 2017 грн за грудень 2019 року.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди від 18.09.2018 станом на лютий 2021 року склала 35483 грн.

Щодо звільнення відповідача від сплати орендної плати за період карантину.

Відповідно до ч.6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У пункті 6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16 зазначено, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Відтак, для застосування частини шостої статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Тобто, позивач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем, і він не відповідає за ці обставини.

Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили, тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї ж норми Закону він вправі порушувати питання і про повне звільнення його від внесення орендної плати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статті 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах №№ 914/1248/18, 914/2264/17.

При цьому звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин, наприклад, відсутності доступу до найманого приміщення, неможливості орендаря перебування в ньому та зберігання речей тощо.

Судом досліджено постанови Кабінету України №211 від 11.03.2020 зі змінами та доповненнями, №392 від 20.05.2020, №641 від 22.07.2020, №848 від 16.09.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, протоколи позачергових засідань Державної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій №26 від 27.08.2020, №37 від 15.10.2020, №39 від 23.10.2020, №40 від 30.10.2020, №41 від 06.11.2020, протоколи позачергових засідань регіональної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій №18 від 21.05.2020, №43 від 28.08.2020, №44 від 04.09.2020, №50 від 17.10.2020, 351 від 23.10.2020, №52 від 30.10.2020, №6 від 23.02.2021, з яких вбачається:

Постановою Кабінету України №211 від 11.03.2020 установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, якою внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211, заборонено з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, якою внесено зміни до постанови від 11.03.2020 №211, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні заборонено до 24 квітня 2020 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291, якою внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні заборонено до 11 травня 2020 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343, якою внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні заборонено до 22 травня 2020 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 встановлено, що на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови; Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою. Рішення про послаблення протиепідемічних заходів переглядається не рідше одного разу на сім днів з урахуванням результатів оцінки поточної епідемічної ситуації в регіоні. У регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється: з 22 травня в т.ч. регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Рішенням позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21.05.2020, оформленого протоколом №18, дозволено з 22 травня 2020 року роботу міського, приміського та внутрішньообласного транспорту, що не виходить за межі області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 встановлено, що залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19; Рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України; на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для "зеленого", "жовтого" та "помаранчевого" рівня епідемічної небезпеки, забороняються: 1) регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом, метрополітеном у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні (п.15).

Відповідно до п.6 вказаної постанови КМ, в редакції постанови КМ № 712 від 12.08.2020, рішення про послаблення "червоного", "помаранчевого" та "жовтого" рівня епідемічної небезпеки не може бути переглянуто раніше ніж через 14 днів з дня встановлення такого рівня епідемічної небезпеки.

Рішенням позачергового засідання державної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 27.08.2020, оформленого протоколом №26 встановлено з 00:00 год. 31 серпня 2020 р. "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у містах Івано-Франківську, Коломиї, Калуші та в Городенківському, Косівському та Тисменицькому районах.

Рішенням позачергового засідання державної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 04.09.2020, оформленого протоколом №28 встановлено з 00:00 год. 07 вересня 2020 р. "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у містах Івано-Франківську, Коломиї, Калуші та у Косівському та Тисменицькому районах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 №848 внесено зміни до постанови КМ від 22.07.2020 №641 в т.ч. абзац перший пункту 15 після слів "епідемічної небезпеки," доповнено словами "застосовуються за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій визначені цим пунктом обмеження (одне, декілька або усі), згідно з якими".

Таким чином, в подальшому заборона регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним, залізничним транспортом, міським електротранспортом застосовувалася за рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

Рішеннями позачергового засідання державної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2020, оформленого протоколом №37, від 23.10.2020, оформленого протоколом №39, від 30.10.2020, оформленого протоколом №40, від 06.11.2020, оформленого протоколом №41, на території в т.ч. Івано-Франківської області визначався "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, однак обмежень щодо заборони регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні встановлено не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 визначено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється, в т.ч. здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб (п.10) (тобто, дозволено перевезення з обмеженнями).

Рішеннями позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23.02.2020, оформленого протоколом №6, призупинено з 26.02.2021 до 30.04.2021 регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області.

Виходячи з вищевикладеного, заборона на здійснення регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом була встановлена з 18.03.2020 по 22.05.2020, з 31.08.2020 по 06.09.2020, з 07.09.2020 по 20.09.2020 та з 26.02.2021, що є підставою для звільнення відповідача від сплати за цей період орендної плати, оскільки орендоване майно не могло бути використане наймачем, і він не відповідає за ці обставини.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на факт існування форс-мажорних обставин, що надають йому право на звільнення від орендної плати за період з 18.03.2020 по 07.09.2020, з 13.10.2020 по 15.11.2020, з 08.01.2021 - по 24.01.2021, з 26.02.2021 по 09.04.2021, на підтвердження чого останній надав сертифікат Івано-Франківської торгово-промислової палати №2600-21-0489 від 01.06.2021 про форс - мажорні обставини. І ці форс-мажорні обставини пов`язані, за твердженнями відповідача зі встановленням на території України карантину з 12.03.2020.

Надані сторонами довідки ТОВ "Івано-Франківське обласне підприємство автобусних станцій" містять суперечливі відомості та не можуть бути належним доказом у справі.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборговану орендну плату за період з грудня 2020 року (483 грн) по 17.03.2020, з 22.05.2020 по 30.08.2020, з 21.09.2020 по 25.02.2021 у загальному розмірі 28234 грн 23 коп.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписами ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (ст.ст. 612, 625 ЦК України).

За розрахунком позивача 3% річних за період з 01.10.2018 по 28.02.2021 складають 1089 грн 19 коп., інфляційні втрати - 2 339 грн 96 коп.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо зарахування орендних платежів відповідно до простроченння виконання зобов"язань та часткового звільнення відповідача від сплати орендної плати судом здійснено перерахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, відповідно до якого три відсотки річних складають 964 грн 29 коп., а інфляційні втрати - 1851 грн 56 коп.

В задоволенні вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 3 063 грн 98 коп. слід відмовити, оскільки сторони у договорі оренди автобуса від 18.09.2018 не передбачили такий вид відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання як нарахування пені, а у відповідності до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, тобто, пеня, за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань, має бути передбачена умовами договору.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на відповідача належить покласти витрати по сплаті судового збору у розмірі 1679 грн 11 коп. (73, 97%).

Керуючись ст. 13, 74, 77, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Барана Володимира Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 ) на користь Івано-Франківського обласного об"єднання Всеукраїнського товариства "Просвіта" ім. Тараса Шевченка (вул. М. Грушевського, 18, м. Івано-Франківськ, 76018, ) 28 234 (двадцять вісім тисяч двісті тридцять чотири) гривні 23 коп. основної заборгованості, 964 (дев"ятсот шістдесят чотири) гривні 29 коп. - 3% річних, 1851 (одну тисячу вісімсот п"ятдесят одну) гривню 56 коп. інфляційних втрат та 1679 (одну тисячу шістсот сімдесят дев"ять) гривень 11 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Повне рішення складено 16.07.2021

Суддя О.В. Рочняк