ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа № 914/2265/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача Жарський І.Р.

від відповідача-1 Яциніна М.-М.С.

від відповідача-2 Галайський О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіон-Хол, вих.№25 від 10 березня 2021 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 15 лютого 2021 року (підписане 23.02.2021 року), суддя Коссак С.М.

у справі № 914/2265/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Сатурн-11, м. Львів

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Регіон-Хол, м. Львів

про виселення з нежитлових приміщень

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Сатурн-11 та Товариства з обмеженою відповідальністю Регіон-Хол про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН-ХОЛ у примусовому порядку з нежитлових приміщень за адресами: Львівська обл., Перемишлянський р-н, с. Брюховичі, вул. Франка, буд. 222 загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33), Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд. 101: загальною площею 87,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09), Львівська обл., Сколівський р-н, смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а загальною площею 43,3кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 45), що були передані Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «РЕГІОН ХОЛ» за договорами суборенди №8-2018 від 08.08.2018; №30-2018 від 08.08.2018; №44/3-2018 від 08.08.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2016 між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір фінансового лізингу №4С16069 ЛИ, відповідно до якого позивач (банк) передав відповідачу 1 майно, яке є предметом спору у даній справі, однак, у зв`язку із розірванням даного договору фінансового лізингу та повернення нерухомого майна, було встановлено, що воно передано в суборенду відповідачу 2, який на момент звернення до суду із позовними вимогами займає дані нежитлові приміщення, а тому останнього слід виселити із займаних приміщень.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.02.2021 у справі № 914/2265/20 позов задоволено частково. У задоволенні позову в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн 11» про виселення з нежитлових приміщень відмовлено. Позов в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» (, місцезнаходження: 79049, Львівська обл., м. Львів, Сихівський район, проспект Червоної Калини, будинок 62 А) задоволено. Ухвалено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН-ХОЛ» (, місцезнаходження: 79049, Львівська обл., м. Львів, Сихівський район, проспект Червоної Калини, будинок 62 А) з нежитлових приміщень АЗС, що знаходяться за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р-н, с.Брюховичі, вул. Івана Франка, буд. 222 (урочище Кривуля) загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33); з нежитлових приміщень АЗС, що знаходяться за адресою Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд. 101 загальною площею 87,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 09); з нежитлових приміщень АЗС, що знаходяться за адресою Львівська обл., Сколівський р-н, смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а загальною площею 43,3кв.м., (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 45), що були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН - ХОЛ» за договорами суборенди №8-2018 від 08.08.2018; №30-2018 від 08.08.2018; №44/3-2018 від 08.08.2018. Також присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» (, місцезнаходження: 79049, Львівська обл., м. Львів, Сихівський район, проспект Червоної Калини, будинок 62 А) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вулиця М.Грушевського, будинок 1Д, ) 3153,00 грн. судового збору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що майно, яке є власністю позивача і предметом спору, перебувало в оренді відповідача-1 та в суборенді відповідача-2, так, як дане майно було вилучено у відповідача-1 у зв`язку із розірванням договору фінансового лізингу і передане позивачу як стороні договору фінансового лізингу, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження то відповідно договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору найму (лізингу), незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору найму (лізингу) суперечить природі договору суборенди.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Регіон-Хол звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2021 року у справі № 914/2265/20 у частині, в якій позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що договори суборенди нерухомого майна, що укладені між відповідачами, на даний час є чинними до 30 вересня 2022 року, а тому виселення відповідача-2 з нежитлових приміщень у примусовому порядку, які останній використовує на законних підставах є безпідставним.

Крім того, скаржник зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.20 у справі № 910/3414/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» та будь-яким іншим особами вчиняти дії спрямовані на обмеження в користуванні орендованим майном та/або дії спрямовані на повернення та/або на вилучення (примусове або добровільне) майна, переданого за договорами суборенди: №8-2018 від 08. 08. 2018 року, №30-2018 від 08. 08. 2018 року, №44/3 від 08. 08. 2018 року. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.20 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 року у справі №910/3414/20 залишено без змін.

Разом з тим, скаржник стверджує, що позивач не наводить жодних доказів та доводів того, що договори суборенди №8-2018 від 08. 08. 2018 року, №30-2018 від 08. 08. 2018 року, №44/3 від 08. 08. 2018 року укладені між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» є розірвані або визнані судом недійсними, що унеможливлює задоволення вимоги про виселення у примусовому порядку з нежитлових приміщень, що перебувають в тимчасовому володінні та користуванні у відповідача-2 на підставі чинних договорів суборенди.

11.03.2021 скаржником на адресу суду апеляційної інстанції подано клопотання вх. № суду 01-05/890/21 про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/1151/21. Дане клопотання обґрунтоване тим, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами передчасно, оскільки підстави звернення із позовом можуть бути спростовані у справі № 910/1151/21, що розглядається в порядку господарського судочинства, відтак, розгляд вищезазначеної справи має істотне значення для правильного вирішення справи № 914/2265/20 та унеможливлює об`єктивне вирішення даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/1151/21.

У додаткових письмових поясненнях скаржником зазначено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі № 910/1151/21 останню передано за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, проте дана ухвала оскаржена в апеляційному порядку. Також у вказаній справі оскаржена в апеляційному порядку ухвала про забезпечення позову від 01.02.2021.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Сатурн-11» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 підтримує доводи апелянта щодо зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 910/1151/21, оскільки вирішення спору про виселення відповідачів, є неможливим без вирішення спору у справі № 910/1151/21, так як предметом спору у справі № 910/1151/21 є визнання недійсним положень договорів лізингу та визнання права користування (оренди) майном, що є предметом розгляду у даній справі.

Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» на апеляційну скаргу відповідача-2 подано відзив в якому позивач заперечує доводи апеляційної скарги зазначивши, що договори оренди (суборенди) №8-2018 від 08.08.2018; №30-2018 від 08.08.2018; №44/3-2018 від 08.08.2018, що укладені Лізингоодрежувачем в якості наймодавця з ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ», є похідними від Договору лізингу та припинили свою дію одночасно з припиненням Договору лізингу, відтак, строк дії договору піднайму не може перевищувати строку договору найму, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Щодо клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення та набрання законної сили рішення у справі № 910/1151/21 позивач також заперечує зазначивши, що наявність ухвали Господарського суду м. Києва від 01.02.2021 р. не забороняє і не може забороняти розглядати справу № 914/2265/20 та виносити судові рішення. Крім того, позивач вважає, що клопотання про зупинення провадження у даній справі спрямовані виключно на затягування розгляду справи з метою подальшого незаконного користування майном Банку та отримання прибутку.

У додаткових поясненнях позивач також заперечує клопотання про зупинення зазначивши, що при вирішенні даного клопотання слід врахувати висновки Верховного Суду у справах: № 910/2933/13 від 31.05.2021 та № 917/349/20 від 13.05.2021.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/1165/20 розподілено до розгляду судді доповідачу Якімець Г.Г. Введено до складу судової колегії суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Регіон-Хол, вих.№25 від 10 березня 2021 року на рішення Господарського суду Львівської області від 15 лютого 2021 року у справі № 914/2265/20 та ухвалою суду від 22.04.2021 розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 31.05.2021.

В судовому засіданні 31.05.2021 судом за участю представників сторін оголошено перерву до 05.07.2021 на 11 год. 10 хв.

В судове засідання 05.07.2021 прибув представник скаржника, доводи апеляційної скарги та клопотання про зупинення провадження у даній справі підтримав, просив клопотання про зупинення задоволити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні доводи апелянта підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги та клопотання про зупинення провадження уданій справі заперечив з підстав зазначених у відзиві та додаткових поясненнях.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзивах та додаткових поясненнях, дійшов висновку у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №910/1151/21 відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом спору у даній справі є вимога про виселення суборендаря із займаного нежитлового приміщення, яке належить на праві власності позивачу, після припинення дії договору оренди (суборенди).

Відповідно, під час розгляду цієї справи суду необхідно встановити правові підстави перебування відповідачів у приміщеннях позивача та у випадку відсутності таких правових підстав - відновити порушене право власності позивача та виселити відповідачів.

Судовою колегією встановлено, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами про виселення із займаних приміщень відповідачів додавши до позовної заяви договір фінансового лізингу із додатковими угодами до нього; повідомлення про розірвання договору лізингу (односторонній правочин); договір оренди нежитлового приміщення; вимоги про звільнення нежитлового приміщення.

Тобто, за наявності цих доказів Господарський суд Львівської області приймав оскаржуване рішення.

Судовою колегією встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/1151/21 одними із сторін якого є відповідач-1 та відповідач-2. Предметом спору у цій справі є одна із вимог - визнання недійсними з моменту укладення підпункту 5.1.5. пункту 5 договору фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016, наступною вимогою є визнання права користування (оренди) за договорами оренди №8-2018 від 08.08.2018; №30-2018 від 08.08.2018; №44/3-2018 від 08.08.2018, які укладені на підставі договору фінансового лізингу та третьою вимого є зобов`язання вчинити дії щодо не порушення права в тому числі відповідачів 1 та 2.

Як вбачається з підпункту 5.1.5 пункту 5 договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016, сторони погодили (розділ 5 договору - права та обов`язки банку), що банк має право стягнути з Лізингоодержувача майно в беззаперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, у випадку невиконання Лізингоодержувачем зобов`язань з повернення майна за договором.

Враховуючи наведене вбачається, що навіть у випадку визнання даного підпункту недійсним, жодним чином не впливає на предмет спору у справі № 914/2265/20, оскільки предметом спору у даній справі є виселення відповідачів із займаних приміщень у зв`язку із розірванням договору фінансового лізингу.

Разом з тим, слід зазначити, що ч. 1 ст. 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції повинен надати оцінки тому, що судом першої інстанції вирішено спір між сторонами та прийнято відповідне рішення, з урахуванням позовних вимог, за встановлених судом першої інстанції обставин та на підставі поданих до місцевого суду доказів.

Окрім того, слід зазначити, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 справу № 910/1151/21 передано за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, про те дана ухвала оскаржена в апеляційному порядку. Також оскаржена в апеляційному порядку ухвала про забезпечення позову від 01.02.2021 у справі № 910/1151/21, про що і зазначено скаржником у додаткових поясненнях.

Таким чином, доводи скаржника про неможливість судом апеляційної інстанції здійснити розгляд цієї справи до вирішенні іншої справи Господарським судом міста Києва є безпідставними, оскільки у цій справі зібрані всі можливі докази, за якими можна вирішити спір.

Слід також зазначити, що скаржник може звернутись у передбачених законом випадках про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Щодо суті спору судова колегія оцінивши зібрані місцевим господарським судом докази прийшла до висновку залишити рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2021 у справі № 914/2265/20 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечено сторонами у справі, що 20.08.2016 позивачем (банком) та відповідачем-1 (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ.

Відповідно до п. 1.1. договору банк передає лізингоодержувачу майно, а лізингоодержувач приймає майно від банку в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу.

Відповідно до п.4.2. договору фінансового лізину, викладеного в редакції Додаткової угоди до договору фінансового лізингу від 25 серпня 2016 року майно, що передане за договором фінансового лізингу відповідачу 1 за договором - Лізингоодержувач має право протягом усього терміну дії договору фінансового лізингу передавати в оренду предмет лізингу: лізингоодержувачу забороняється без згоди банку передавати майно у сублізинг, у позику, або будь-яким іншим способом третій особі (за виключенням оренди), передавати в заставу або відчужувати у будь-який спосіб.

У подальшому майно, отримане відповідачем 1 у лізинг, передано в суборенду відповідачу 2.

Зокрема, між відповідачем - 1 та відповідачем-2 було укладено наступні договори, а саме: Договір суборенди №8-2018 від 08.08.2018, укладений між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р., с. Брюховичі, вул. Франка, буд 222 загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33).

- Договір суборенди №30-2018 від 08.08.2018 року, укладений між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» щодо об`єкта нерухомого майна за адресою Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул .Гайдамацька, буд.101: загальною площею 87,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09);

- Договір суборенди № 44/3-2018 від 08.08.2018 року, укладений між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: Львівська обл., Сколівський р„ смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а операторна. А, загальна площа 43,3 кв.м, навіс, Б, замощения, І, резервуари, І (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45).

Зазначені об`єкти передані відповідачу-2 згідно Актів прийому передачі АЗС відповідно до договорів суборенди: №30-2018 від 08.08.2018р., №44/3-2018 від 08.08.2018р., №8-2018 від 08.08.2018р.

Таким чином, позивач дозволив передавати майно відповідачу 1 (Лізингоодержувачу) в користування третім особам тільки за договором оренди.

03.12.2019 на адресу відповідача 1 позивачем надіслано повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу у зв`язку з несплатою останнім лізингових платежів відповідно до підпункту 6.2.11. пункту 6.2. розділу 6 договору фінансового лізингу.

09.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис №2 на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат», ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» та п.8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 про повернення лізингоодержувачем ТОВ «Сатурн-11» на користь лізингодавця АТ КБ «Приватбанк» нерухомого майна, що є об`єктом спору.

Постановою від 12.02.2020 ВП №61254082 приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №2 виданого 09.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про повернення лізингоодержувачем ТОВ «Сатурн 11» на користь лізиногодавця АТ КБ «Приватбанк» об`єкти фінансового лізингу, а саме нерухоме майно: - за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р., с. Брюховичі, вул. Франка, буд 222 загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33); за адресою Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд.101: загальною площею 81,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09); за адресою: Львівська обл., Сколівський р„ смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а операторна. А, загальна площа 43,3 кв.м, навіс, Б, замощення, І, резервуари, І (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45).

21.02.2020 р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого напису №2 виданого 09.01.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, оскільки згідно актів від 20.02.2020 р. приватного виконавця про передачу майна зазначеного у виконавчому документі стягувачу, приватним виконавцем вилучено у боржника ТзОВ «Сатурн-11» нерухоме майно, перелік якого зазначено у поданій заяві та передано стягувачу АТ КБ «Приватбанк».

Слід зазначити, що зазначені акти належним чином оформленні та містяться в матеріалах справи.

Судами встановлено, що власником будівель і споруд АЗС: за адресою Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд.101: загальною площею 87,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09); - за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р., с. Брюховичі, вул. Франка, буд 222 загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33); - за адресою: Львівська обл., Сколівський р„ смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а операторна. А, загальна площа 43,3 кв.м, навіс, Б, замощення, І, резервуари, І (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45) є позивач, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.

21.02.2020 позивачем направлено відповідачу -1, відповідачу -2 вимогу про звільнення приміщення від майна, речей та матеріальних цінностей. При цьому наголошено, що приватним виконавцем Пиць А.А. 20.02.2020 в рамках виконавчого провадження №61254082 були вчиненні заходи примусового виконання виконавчого напису нотаріуса щодо повернення від ТОВ «Сатурн 11» нерухомого майна його власнику АТ КБ «Приватбанк». З моменту підписання актів майно передане у володіння власника АТ КБ «Приватбанку».

Відтак позивач вимагає від відповідача 2 (ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ») негайно звільнити приміщення, що становлять предмет спору.

ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» спірні приміщення на час розгляду справи не звільнило та не повернуло власнику, зазначену вимогу залишило без належного реагування, що слугувало підставою для звернення з позовом до суду.

Разом з тим судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, рішенням Господарського суду Львівської області від 09.10.2019 у справі № 914/9/19 позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-11») задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-11» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 202148933,54 грн. (85974294,91 грн. простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 71714090,35 грн. простроченої заборгованості з винагороди за користування лізинговим майном, 44460548,28 грн. пені за порушення грошового зобов`язання) та 672255,3 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №914/9/19 рішення господарського суду Львівської області від 09.10.2019 скасовано в частині задоволення позову в сумі 1 400 993,58 грн, що становить несплачену винагороду за користування лізинговим майном та 212 307,15 грн заборгованості по сплаті пені. В цій частині в позові відмовлено. В решті рішення господарського суду Львівської області від 09.10.2019 у справі № 914/9/19 залишено без змін.

Повідомленням про розірвання договору фінансового лізингу від 03.12.2019р. №Э.Upr 1/3-240353 банк в односторонньому порядку розірвав договір фінансового лізингу та повідомив відповідача-1, що такий договір є розірваним з 17.12.2019р. Вважаючи, що зазначене повідомлення про розірвання договору є незаконним та таким, що порушує права та інтереси відповідача-2 (який є користувачем вказаних вище АЗС), ТОВ «Регіон-Хол» звернулося з позовом до суду про визнання недійсним одностороннього правочину АТ КБ «Приватбанк», оформленого повідомленням від 03.12.2019 №Э.Upr 1/3-240353 про розірвання договору фінансового лізингу від 20.08.2016 №4С16069ЛИ.

Ухвалою суду від 04.01.2021 у справі 914/2519/20 позов ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» до ТОВ «Сатурн-11», АТ КБ «Приватбанк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ТОВ «Тейлор Холд», ТОВ «Лінк Пром» про визнання правочину недійсним за клопотанням позивача залишено без розгляду.

Справу №914/423/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-11» до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» за участю третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, за участю третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича про визнання виконавчого напису №2 від 09.01.2020 нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на підставі заяви позивача (ТзОВ «Сатурн-11») ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.02.2021 також залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/3414/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) та будь-яким іншим особами вчиняти дії спрямовані на обмеження в користуванні орендованим майном та/або дії спрямовані на повернення та/або на вилучення (примусове або добровільне) майна, переданого за наступними договорами суборенди: №8-2018 від 08.08.2018, укладений між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р., с. Брюховичі, вул. Франка, буд 222 загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33); №30-2018 від 08.08.2018 року, укладений між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» щодо об`єкта нерухомого майна за адресою Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул .Гайдамацька, буд.101: загальною площею 81,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09); №44/3-2018 від 08.08.2018 року, укладений між ТОВ «САТУРН-11» та ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: Львівська обл., Сколівський р„ смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а операторна. А, загальна площа 43,3 кв.м, навіс, Б, замощения, І, резервуари, І (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 року у справі № 910/3414/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.0120.21 у справі 910/3414/20 касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволено та скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/3414/20. У задоволенні заяви, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІОН ХОЛ про забезпечення позову відмовлено.

Як уже було зазначено вище, ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2021 відкрито провадження у справі №910/1151/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНАЛІ ОІЛ» (м. Чернігів), Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАРО-М» (м. Хмельницький), Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» (м. Львів), Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІМУС ОЙЛ» (м. Кам`янське Дніпропетровської області), Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОТ» (м. Кривий ріг), Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬДІВА» (м. Чернівці), Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА ОІЛ» (м. Чернігів), Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ПЕТРОЛ» (м. Черкаси), Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОТУШ» (м. Калинівка Вінницької області), Товариства з обмеженою відповідальністю «БОРЕЙ-С» (м. Суми), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМІНАНТ ТОРГ» (м. Рівне), Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРНЕТТА-ТОРГ» (м. Житомир), Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКЛЕЯ» (м. Павлоград Дніпропетровської області), Товариства з обмеженою відповідальністю «МУЛЬТІОКТАН» (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «НК МАРСЕЛЬ» (м. Івано-Франківськ), Товариства з обмеженою відповідальністю «НК ВАЛЕНСІЯ» (м. Івано-Франківськ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІР» (м. Миколаїв), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕН» (м. Херсон), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ-ОІЛ» (м. Черкаси), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄС-С» (м. Суми), Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (м. Харків), Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛІНГ ОІЛ» (м. Житомир), Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛАН ОЙЛ» (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАТУС ОЙЛ» (м. Рівне), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» (м. Луцьк), Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛТЕКС ПЛЮС» (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДХОЛ» (с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області), Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ОЙЛ» (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕН ПЛЮС» (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ ВЕСТ» (м. Тернопіль), Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНСІС» (м. Херсон), Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОРЕС» (м. Кропивницький), Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙВОР» (м. Хмельницький), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСПЕР-С» (м. Суми), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНК ПРОМ» (м. Луцьк), Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРС 2018» (м. Кременчук), Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕВЕРС ОІЛ» (м. Кривий Ріг), Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (м. Запоріжжя) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (м. Київ), Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ-ПРОФІТ» (м. Харків), Приватне підприємство «АЛЬКОР МАРКЕТ» (м. Хмельницький), Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАЙК ІНТЕРПРАЙЗ» (м. Запоріжжя), Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛМА ТРЕЙД» (м. Львів), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГМЕГАМАРТ» (м. Луцьк), Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТРЕЙД» (м. Кременчук), Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІОН КОРПОРЕЙШН» (м. Херсон), Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОНГ БРІДЖ ЛТД» (с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕР ТРЕЙД» (м. Черкаси), Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ-ПРОСТІР» (м. Дніпро), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС ІНВЕСТМЕНТ» (м. Кременчук), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮБК ПЛЮС» (м. Харків), Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТОН КОМПАНІ» (м. Луцьк), Товариства з обмеженою відповідальністю «САТУРН-11» (м. Львів), Приватного підприємства «АСГАРД-ТК» (м. Хмельницький), Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання недійсними положень договорів лізингу, визнання права користування (оренди), зобов`язання вчинити дії.

В подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 справу №910/1151/21 передано за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, проте дана ухвала оскаржена в апеляційному порядку. Також оскаржена в апеляційному порядку і ухвала про забезпечення позову від 01.02.2021 у цій справі.

З урахуванням наведених та встановлених вище обставин, суду слід встановити, правомірність користування нежитловими приміщеннями, які належать на праві власності позивачу, після припинення договору фінансового лізингу на підставі договорів суборенди.

Отже, предметом доказування є встановлення обставин відсутності договірних відносин між власником майна та суборендарем, невжиття суборендарем належних дій щодо повернення нежитлових приміщень його власнику.

Згідно з ст. 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ст.2 згаданого вище закону).

Як уже було зазначено вище, 21.02.2020 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого напису №2 виданого 09.01.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.

Згідно з актами приватного виконавця про передачу майна зазначеного у виконавчому документі стягувачу від 20.02.2020 приватним виконавцем вилучено у боржника ТзОВ «Сатурн-11» нерухоме майно перелік, що є предметом спору та передано стягувачу АТ КБ «Приватбанк».

Отже, майно, яке є власністю позивача і предметом спору, вилучене у відповідача 1 у зв`язку із розірванням договору фінансового лізингу і передане йому як стороні договору фінансового лізингу.

Однак, як уже було встановлено вище, ТзОВ «Сатурн 11», керуючись п.4.2. договору фінансового лізингу, за договорами суборенди №30-2018 від 08.08.2018; №44/3-2018 від 08.08.2018 та №8-2018 від 08.08.2018 передано в суборенду відповідачу-2 у строкове, платне користування АЗС, розташовані за адресами: Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд. 101; Львівська обл. Сколівський р-н, с. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а; Львівська обл., Перемишлянський р-н, с. Брюховичі, вул. І. Франка, 222 (урочище Кривуля).

Так, відповідно до п.4.2. договору фінансового лізину, викладеного в редакції Додаткової угоди до договору фінансового лізингу від 25 серпня 2016 року майно, що передане за договором фінансового лізингу відповідачу 1 (за договором Лізингоодержувач) має право протягом усього терміну дії договору фінансового лізингу передавати в оренду предмет лізингу: лізингоодержувачу забороняється без згоди банку передавати майно у сублізинг, у позику, або будь-яким іншим способом третій особі (за виключенням оренди), передавати в заставу або відчужувати у будь-який спосіб.

Отже, сторони договору фінансового лізингу встановили правило, за яким майно може бути передано в користування іншій особі, але тільки на термін дії договору фінансового лізингу.

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ст.2 згаданого закону). Норми, що регулюють відносини оренди майна та лізингу містяться в одній Главі 30 ГК України параграфі 5 та Главі 58 Розділу ІІІ Книги 5 ЦК України.

Відповідно до ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до ст.761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

З аналізу положень статей 761, 774 ЦК України вбачається, що договір піднайму (суборенди) є похідним від договору найму (оренди, лізингу) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору найму (оренди, лізингу). У разі втрати чинності договором найму (оренди, лізингу) припиняються права суборендаря на орендоване майно.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується яз судом першої інстанції, що договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору найму (лізингу), незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору найму (лізингу) суперечить природі договору суборенди.

Невчинення стороною договору суборенди дій щодо повернення орендованого майна та його оформлення не є підставою для висновку про чинність зазначених договорів суборенди, укладених з третьою особою.

Відтак, припинення зобов`язань сторін за договором фінансового лізингу, призводить і до припинення зобов`язань сторін за договором суборенди, а тому твердження апелянта про дійсність договорів суборенди є безпідставними та такими що суперечать положенням статей 761, 774 ЦК України.

Слід зазначити, що цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України), як різновид речових прав на чуже майно (пункт 1 частини першої статті 395 ЦК України) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння. При цьому між позивачем, власником майна і відповідачем 2 зобов`язально-правових відносин не існує. Відтак він вправі вимагати повернути йому майно шляхом виселення відповідача 2. Фактично позивач застосовує речово-правовий спосіб захисту права власності, а саме негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Відтак, з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування нежитловим приміщенням за договором суборенди, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення такої особи.

Отже, у даному випадку позов про виселення є негаторним, а власник вправі застосувати речово-правовий спосіб захисту права власності.

Як вірно зазначено судом першої інстанції з чим погоджується судова колегія, позивач з вернувся до суду із вимогою про виселення відповідачів із займаних нежитлових приміщень, однак, як уже було зазначено вище, відповідачем-1 спірні приміщення звільнено у примусовому порядку, про що свідчить постанова приватного виконавця, відтак, на момент звернення до суду спірні приміщення використовуються відповідачем-2, який належними та допустимими доказами не довів правомірність користування нежитловими приміщеннями після припинення договору фінансового лізингу на підставі договорів суборенди, а тому позовні вимоги підлягали до задоволення частково.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2021 року у справі №914/2265/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 12.07.2021.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.