РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2021Справа № 910/4838/21

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (Україна, 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912)

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 48-Г, літ. А; ідентифікаційний код: 21626809)

про стягнення 99 000,00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (далі - відповідач) про стягнення 99 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача перейшло право на отримання від відповідача відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

23.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову, зазначає, що відповідно до наданої позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог постанови суду в справі про притягнення винного в ДТП водія до адміністративної відповідальності застрахований позивачем автомобіль не отримав пошкоджень внаслідок вказаної події. Крім того, як зазначає відповідач, зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що водій застрахованого за договором обов`язкового страхування автомобіля ( ОСОБА_1 ) керував іншим транспортним засобом, ніж той, що був забезпечений вказаним договором, відтак позивачем не надано доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в пошкодженні застрахованого позивачем автомобіля.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 23.09.2019 о 12 год. 50 хв. на вул. Хрещатик, 46 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2020 у справі №761/38451/19 (провадження № 3/761/455/2020) провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було закрито.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено, зокрема, автомобіль "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був застрахований у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 74245а9к3 від 19.03.2019.

23.09.2019 страхувальник позивача звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Характер пошкоджень автомобіля "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 було зафіксовано в Акті огляду транспортного засобу (дефектній відомості) від 27.09.2019.

Згідно з наявним у матеріалах справи рахунком ремонтної організації (ТОВ "Саміт Моторз Україна") № СМУ00029674 від 18.10.2019 вартість ремонту "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 322 044,61 грн, на підставі якого позивачем було складено Страховий акт № ARX2507502 від 18.10.2019, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, складає 195 735,04 грн.

На підставі рахунку-фактури ремонтної організації № СМУ00031314 від 31.10.2019 на суму 287 905,17 грн позивачем було складено Страховий акт № ARX2511566 від 05.11.2019, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, складає 92 170,13 грн, а на підставі рахунку-фактури ремонтної організації № СМУ00035289 від 02.12.2019 на суму 4 007,04 грн позивачем було складено Страховий акт № ARX2524455 від 04.12.2019, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, складає 4 007,04 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виплачено своєму страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 291 912,21 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями платіжних доручень №606 409 від 21.10.2019 на суму 195 735,04 грн, №611 745 від 06.11.2019 на суму 92 170,13 грн та №620 826 від 05.12.2019 на суму 4 007,04 грн.

Як зазначає позивач, ним було направлено відповідачу заяву про регресні вимоги вих. №2732АХА/АГ від 06.12.2019 на суму 195 735,04 грн, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на те, що відповідач не здійснив виплату позивачу страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 99 000,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Вказана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Суд встановив факт виконання позивачем умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 74245а9к3 від 19.03.2019, та виплати, на підставі заяви страхувальника, вищевказаних страхових актів, своєму страхувальнику страхового відшкодування в загальному розмірі 291 912,21 грн, яке було перераховано на рахунок ТОВ "Саміт Моторз Україна", що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 606 409 від 21.10.2019 на суму 195 735,04 грн, № 611 745 від 06.11.2019 на суму 92 170,13 грн та № 620 826 від 05.12.2019 на суму 4 007,04 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому, деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18).

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Стосовно доводів відповідача про те, що згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2020 у справі № 761/38451/19 (провадження №3/761/455/2020) застрахований позивачем автомобіль не отримав пошкоджень внаслідок ДТП, що мала місце 23.09.2019 о 12 год. 50 хв. на вул. Хрещатик, 46 в м. Києві за участю вищевказаних автомобілів, суд зазначає наступне.

За змістом статей 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У той же час, відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що вказаною нормою покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З наявної в матеріалах справи Відповіді від НПУ (ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 582421) (далі - Довідка про ДТП), вбачається, що учасниками ДТП, що мала місце 23.09.2019 о 12 год. 50 хв. на вул. Хрещатик, 46 в м. Києві, були, зокрема, автомобіль "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Згідно з Довідкою про ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова - НОМЕР_5 , серія страхового полісу - АО, номер страхового полісу - 3424249, страховий поліс діє до 04.04.2020, страховик - АСК "Омега".

Зі змісту наданого відповідачем Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3424249 вбачається, що відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова - НОМЕР_5 , строк дії вказаного полісу з 05.04.2019 по 04.04.2020, тобто інформація в Довідці про ДТП повністю співпадає з інформацією, зазначеною у вказаному полісі.

З огляду на вищенаведене, суд, з урахуванням положень статті 79 Господарського процесуального кодексу України, вважає доведеною позивачем та, в свою чергу, неспростованою відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку обставину щодо завдання пошкоджень автомобілю "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, що мала місце 23.09.2019 о 12 год. 50 хв. на вул. Хрещатик, 46 в м. Києві, водієм автомобіля "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова - НОМЕР_5 , ОСОБА_1 .

Шевченківським районним судом м. Києва від 06.03.2020 при розгляді справи №761/38451/19 (провадження № 3/761/455/2020) про притягнення до адміністративної відповідальності було встановлено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали пунктам 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відтак доводи відповідача щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження вини водія автомобіля "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженні застрахованого позивачем автомобіля є безпідставними.

Враховуючи ту обставину, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Dacia", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі, кузова - НОМЕР_5 , станом на дату ДТП, була застрахована у відповідача згідно із вказаним вище полісом, особою, відповідальною за завдану внаслідок ДТП шкоду, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відтак, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню страховиком цивільно-правової відповідальності, підлягають застосуванню спеціальні норми закону, а саме п. 22.1 ст. 22 та ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Наведеними нормами закону встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності.

Відповідно до наявних у матеріалах справи рахунків-фактур ремонтної організації №СМУ00031314 від 31.10.2019 та № СМУ00035289 від 02.12.2019 вартість ремонту автомобіля "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 291 912,21 грн (287 905,17 грн + 4 007,04 грн).

Зі змісту наявного в матеріалах справи Звіту № 126/19 про оцінку автомобіля від 25.10.2019 вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 23.09.2019, складає 303 469,51 грн.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Частиною 18 статті 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3424249 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн, отже позивачем при зверненні до суду з позовом було правомірно визначено страхове відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача, в розмірі 99 000,00 грн.

Згідно з частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає страхове відшкодування в розмірі 99 000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 48-Г, літ. А; ідентифікаційний код: 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (Україна, 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) страхове відшкодування в розмірі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.07.2021

Суддя О.В. Нечай