ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Черкаси справа № 925/404/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу за позовом Приватного підприємства «Ді Проект», м. Черкаси, вул. Лазарєва, 6/1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 120

про стягнення 220000,32 грн заборгованості за договором,

за участю повноважних представників сторін:

позивач: І.О.Нестерко адвокат за довіреністю;

відповідач: Д.С.Ремша за довіреністю.

Приватне підприємство «Ді Проект» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про стягнення 220000,32 грн за Договором на виконання проектних робіт №176 від 27.10.2020, та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.06.2021 розгляд справи було відкладено на 30.06.2021.

У судовому засіданні оголошувалась перерва:

з 17.05.2021 до 02.06.2021, з 30.06.2021 до 08.07.2021.

У судовому засіданні 08.07.2021:

представник позивача вимоги підтримав. Надав відповідачеві та суду докази направлення експертного висновку за вимогами договору. Просить стягнути вартість виконаних проектних робіт з відповідача.

Представник відповідача вимоги заперечив. Просить в позові відмовити. Вказує на прострочення виконання робіт, відсутність оригіналу експертного висновку та невідповідність кошторису та завдання на проектування.

За результатами судового розгляду 08.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між приватним підприємством «Ді Проект» (Позивач, Підрядник, Виконавець) та Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області (Відповідач, Замовник, Боржник) 27.10.2020 був укладений договір на виконання проектних робіт №176 (а.с. 10-15).

Предмет договору виконання проектно-кошторисної документації об`єкту: Реконструкція частини офісно-торгівельного центру під адміністративну будівлю за адресою: м. Черкаси, вул. Кривалівська, 7, код ДК 021:20-2 Архітектурні, інженерні та планувальні послуги п. 1.1. договору.

Ціна договору є твердою та складає 220000,32 грн. (в тому числі єдиний податок 5%) п. 2.1. договору.

Строк виконання робіт не пізніше 10.12.2020 п. 3.3. договору.

Оплата робіт повна оплата протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт.

09.12.2020 товариство «Проексперт» видало позитивний звіт проектної документації за даним робочим проектом.

Виконавець передав виконану проектну документацію Замовнику по Акту ОУ-0000026 від 10.12.2020 та накладній №30 (а.с. 30-31, 33). Строк висловлення претензій по недоліках документації 10 днів. Проте станом на 23.03.2021 акт підписаний не був, претензії замовником не висловлені, термін усунення недоліків не встановлений.

Відсутність оплати замовлених, виконаних та переданих робіт стало причиною звернення Позивач до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості з Відповідача. Позивач вимоги підтримав.

В ході судового розгляду Позивач направив Відповідачеві дублікат експертного висновку, що має силу оригіналу.

Відповідач вимоги заперечив та вказав, що Позивач прострочив виконання робіт, не надав Замовнику оригіналу експертного висновку та в самій проектній документації наявні протиріччя між технічним завданням та розробленим кошторисом, тому підстав для оплати робіт немає. Просить в позові відмовити. Подано письмовий відзив на позов (а.с. 52-53).

Інших доказів не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи доводи та пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної виготовлення проектної документації на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою спірний договір від 27.10.2020 №176 є договором на виконання проектних робіт з елементами послуги і відповідає вимогам ст. 887 Глави 61 ЦК України, якою встановлено, що одна сторона за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу (поставки) товару від 27.10.2020 №176 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Нормативне врегулювання виконання проектних робіт:

Цивільний та Господарський кодекси України;

ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»;

ДСТУ Б.Д.1.1-7:2013 «Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво»;

Постанова КМУ від 11.05.2011 №560 «Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи»;

Наказ МінРегіонБуду від 16.05.2011№45 «Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів».

Позивач виконав роботи, розробив обумовлений проект на реконструкцію та результати передав Замовнику, а Відповідач 10.12.2020 прийняв роботу комплект проектної документації, що підтверджується видатковою накладною, копією довіреності, рахунком на оплату та не оспорюється сторонами. Акт приймання Замовник не підписав та пояснив це відсутністю фінансування. Претензій по документації не висловлено (а.с.30-31 ). В листуванні з Позивачем Відповідач опосередковано визнав заборгованість та погодився погасити борг за рішенням суду (лист від 12.03.2021, а.с. 35)

В судовому засіданні Позивачем направлено відповідачу дублікат експертного висновку, що має силу оригіналу (а.с. 88).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 2.6 Договору Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за виконані проектні роботи на протязі 30 календарних днів з моменту отримання від Постачальника проекту. Суд вважає, що строк виконання Відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем за Договором є таким, що настав.

Суд враховує відсутність претензій Відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов`язання в частині належної та повної оплати за вже отримані роботи належним чином не виконав.

Станом на 08.07.2021 заборгованість Відповідача перед Позивачем за прийняті роботи становить 220000,32 грн (основний борг).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд критично оцінює доводи Відповідача щодо недоліків робіт:

- направлений Замовнику дублікат експертного висновку має силу оригіналу та є складовою частиною проектної документації. Цей висновок не спростований Замовником у належний спосіб;

- по різниці в кошторису сторони врегулювали це питання шляхом обміну листами. Спірні питання мають врегульовуватись в установленому порядку шляхом внесення змін, доповнень до кошторису, але не шляхом зловживання правом та вчиненням тиску на Підрядника у спосіб ухилення від оплати прийнятих робіт.

З цих підстав Суд не враховує заперечення Відповідача при прийнятті рішення.

Частиною першою ст. 889 ЦК України передбачено, що Замовник зобов`язаний оплатити роботу після її прийняття або прийняття документів на неї, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати робіт, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за виконані проектні роботи у розмірі 220000,32 грн. Позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відсутність коштів у відповідача на виконання грошового зобов`язання, відсутність фінансування - не є підставою звільнення відповідача від виконання зобов`язання за договором.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача 3000,00 грн адвокатських витрат з посиланням на приписи ст.ст. 129-130 ГПК України. Детальний розрахунок вимог та понесених витрат позивач зобов`язався надати після прийняття рішення у справі.

Відповідно до приписів ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 3300,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 120, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Приватного підприємства «Ді Проект», м. Черкаси, вул. Лазарєва, 6/1, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

220000,32 грн боргу та 3300,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення, або через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 13.07.2021.

Суддя Г.М. Скиба