РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2021Справа № 910/4827/21

Суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНМАШ" (вул. О. Яроша, буд. 9-А, оф. 53, м.Харків, 61045, )

до Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (вул. Московська, буд. 32/2, м. Київ,01010, )

про стягнення 20 160,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІНМАШ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (далі - відповідач) про стягнення 20 160, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №КП/20-7 від 24.02.2020 несвоєчасно здійснив оплату поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим останнім заявлено до стягнення 20 160, 00 грн пені.

Ухвалою від 22.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України.

19.05.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивач допустив прострочення поставки товару, а ним було застосовано притримання грошових коштів у відповідності до ч.3 ст.538 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2020 між ПАТ «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» (надалі - Покупець, Відповідач) та ТОВ «СТІНМАШ» (надалі - Продавець, Позивач) укладено договір постачання №КП/20-7 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Специфікаціях, які після підписання Сторонами становлять невід`ємну частину цього Договору, Продавець зобов`язується поставити товарно-матеріальні цінності (надалі - Товар) Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість.

Найменування, одиниця виміру, загальна кількість та якість, ціна за одиницю часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) Товару, що підлягає поставці визначається Сторонами в Специфікаціях (п.1.2. Договору).

За п.1.3. Договору якість та кількість Товару, який передається у поставляється Покупцю, повинні відповідати вимогам встановленим в кожній Специфікації.

Товар за цим Договором поставляється згідно з Інкотермс 2010. Базис поставки Товару Сторони погоджують в окремих Специфікаціях до цього Договору (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору строк та/або графік поставки Товару встановлюються Сторонами у відповідній Специфікації.

За результатами поставки Товару Сторони оформлюють та підписують Акт приймання-передачі Товару, та/або Видаткову накладну, та/або Товаро-транспортну накладну. Акт приймання - передачі Товару, та/або Видаткової накладної, та/або Товаро-транспортної накладної підтверджує факт поставки Товару належної кількості та якості. Сторони погоджуються, що підписаний обома Сторонами Акт приймання-передачі Товару, та/або Видаткова накладна, та/або Товаро-транспортна накладна, є документом, який засвідчує факт передачі Товару у власність Покупця (п.2.5. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору Сторонами погоджено, що загальна вартість Товару, що може бути поставлена Продавцем та прийнята Покупцем за даним Договором протягом його строку дії згідно Специфікацій не може перевищувати 16 650 000,00 (шістнадцять мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) грн., крім того ПДВ 3 330 000,00 грн., разом з ПДВ 19 980 000,00 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят тисяч гривень 00 коп.).

Оплата вартості Товару здійснюється на умовах та в строки визначені Специфікаціями (п.3.2. Договору).

Датою оплати вартості Товару, згідно із п.3.3. Договору, по Специфікації вважається дата списання грошових коштів на поточний рахунок Продавця з рахунку Покупця у банку Покупця.

Відповідно до пп.4.3.1. Договору Продавець зобов`язується здійснити поставку Товару на умовах визначених Договором та відповідною Специфікацією.

19.03.2020 року Сторонами укладено Специфікацію №2 до Договору.

Відповідної до вказаної Специфікації №2 Продавець зобов`язувався поставити Покупцю наступний Товар (надалі - Товар):

Апарат повітряного охолодження (АПО) в комплекті:

1. АПО з жалюзі та кріплення відповідно до ескізу - 1 шт.

2. Вентилятор з електроприводом 1.1 кВт модель виконання 1 Ехd ІІС Т5 - 2 шт.

3. Частотний привід - модель - 2 шт.

Загальна вартість Товару по Специфікації №2 склала 576 000,00грн. з ПДВ (п.1 Специфікації №2).

За п.4. Специфікації №2 оплата Товару здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати постачання товару.

Відповідно до п.5 Специфікації №2 строк постачання: не більш ніж 70 календарних днів з моменту підписання цієї Специфікації, з можливістю дострокової поставки.

Базис поставки Товару: DDР (ІНКОТЕРМС 2010); місце поставки: Україна, Харківська область, Краснокутський район, поблизу с. Шевченково, Установка попередньої підготовки нафти і газу Сахалінського НГКР (координати GPS: 49°58'13.98"С 35°15'34.64"В), (п.7 Договору).

Виробник Товару: ТОВ «СТІНМАШ», що визначається п.8 Специфікації №2.

25.05.2020р. Продавець листом за №230/25 повідомив Покупця про неможливість своєчасно поставити Товар по Специфікації №2 від 19.03.2020р.

Листом від 17.06.2020р. №243/17 Продавець проінформував Покупця про затримку постачання вказаного Товару і звернувся із проханням здійснити передоплату у розмірі 45% вартості Товару.

Листом від 22.06.2020р. №244/22 Позивач поінформував, що постачання Товару за Специфікацією №2 планується орієнтовно 16-17 липня 2020 року.

В свою чергу, постачання Товару по Специфікації №2 здійснено Позивачем - 03.08.2020р., що підтверджується оформленою повноважними представниками сторін видатковою накладною №10 від 03.08.2020р. та товарно-транспортною накладною від 03.08.2020р. №Р10.

Електронним листом від 21.08.2020р. директором Позивача (Григорьєва О.Ю.) направлено на адресу Відповідача повідомлення про готовність оплати штрафних санкцій у розмірі 187 488,00грн за несвоєчасну поставку товару. При цьому, директор Продавця звернувся із проханням оплатити повністю вартість Товару по Специфікації №2.

25.08.2020 року Покупцем у повному обсязі здійснено оплату вартості Товару по Специфікації №2 у розмірі 576 00,00грн. (платіжне доручення №252 від 25.08.2020р.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №КП/20-7 від 24.02.2020 несвоєчасно здійснив оплату поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим останнім заявлено до стягнення 20 160, 00 грн пені.

Відповідач вказує, що рішенням Господарського суду Харківської області від 04.03.2021 у справі №922/3779/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" на користь Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" пеню в сумі 133056,00; штраф за порушення строків поставки понад десять днів в сумі 17280,00 грн.; штраф за порушення строків поставки понад двадцять днів в сумі 57600,00 грн.; судовий збір в сумі 3974,71 грн. Позивач допустив прострочення поставки товару, а Відповідачем було застосовано притримання грошових коштів у відповідності до ч.3 ст.538 ЦК України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно із ч.3 ст.538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 530 зазначеного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4 Специфікації №2 передбачено, що оплата Товару здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати постачання товару.

Отже, грошове зобов`язання підлягало виконанню Відповідачем у строк, визначений умовами договору.

Товар Відповідачем був отриманий без зауважень та заперечень, видаткова накладна №10 від 03.08.2020, товарно-транспортна накладна №Р10 від 03.08.2020 - підписані з боку обох сторін, а не поставлення товару в строк, не змінює погодженого сторонами строку проведення розрахунків за уже поставлений товар, та не є відкладальною умовою, чи умовою, з якою пов`язується можливість неналежної оплати поставленого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2020 року Покупцем у повному обсязі та здійснено оплату вартості Товару по Специфікації №2 у розмірі 576 00,00грн. (платіжне доручення №252 від 25.08.2020р.), тобто, з пропущенням визначеного Договором строку на сім днів.

З урахуванням наведеного, посилання Відповідача на те, що Позивач не виконав свої зобов`язання належним чином, обумовлених договорами поставки, а, тому, у відповідності до частини третьої статті 538 ЦК України, у останнього виникла можливість зупинити (притримати) свої зобов`язання щодо оплати такого товару, не приймаються судом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Отже, відповідач у встановлений строк свого обов`язку не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання з оплати товару, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3. Договору, за порушення строків розрахунків винна Сторона сплачує на користь іншої Сторони пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми , за кожен день такого прострочення, але не більше 10% від вартості Специфікації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). (ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України).

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК, можливе за наявності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (постанова Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі N 3-41гс10; постанова Верховного Суду України від 28 лютого 2011 р. у справі N 3-11гс11).

Необхідно зазначити, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір передбачено ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено прострочення обумовленого Договором строку оплати товару, відповідно в даному випадку наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності визначеної ст. 231 ГК України та п. 5.3. договору.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, керуючись положенням ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", якою передбачено, що розмір пені визначений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 1 321, 97 грн. В частині стягнення суми пені у розмірі 18 838, 03 грн, суд відмовляє.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, стверджувань позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНМАШ" підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2, код ЄДРПОУ 3312471) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" (61045, м. Харків, вул. Отокара Яроша, буд. 9-А, офіс 53, ) пеню в сумі 1 321 (одна тисячв триста двадцять одна) грн. 97 коп. та 148 (сто сорок вісім) грн. 85 коп. витрати по сплаті судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені на суму 18 838, 03 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12.07.2021

Суддя Н.І. Ягічева