ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року Справа № 915/493/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

(01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, , адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , представник: Савіхіна Анастасія Миколаївна, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідачів: 1. Фермерського господарства «Акорди»

(55332, Миколаївська обл., Арбузинський район, с.Іванівка, вул. Горького, буд.43, код ЄДРПОУ 3438373)

2. ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про: стягнення 97840,14 грн., -

встановив:

14.04.2021р. від акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява (вх. №5575/21) про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в сумі 97840,14 грн.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем ФГ «Акорди» зобов`язань за договором банківського обслуговування б/н від 21.05.2018р., внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі. Крім того, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 15.04.2016 року було укладено договір поруки № P901511329 між позивачем та ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 15, 16, 525, 526, 530, 554, 610, 1054 Цивільного кодексу України та умовами договорів.

Разом із позовом позивач надав суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Господарський суд листом від 06.05.2021р. направив відповідний запит до Центра надання адміністративних послуг Южноукраїнської міської ради (з урахуванням відомостей, наданих ЦНАП Арбузинської селищної ради) про надання відомостей відносно відповідача-2 з Єдиного державного демографічного реєстру.

17.05.2021р. від Департаменту з надання адміністративних послуг до суду надійшла відповідь із необхідними відомостями.

Ухвалою суду від 20.05.2021р. було прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Відповідачі відзивів на позов не надали, заперечень проти позовних вимог не висловили.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала від 20.05.2021р., направлена на адресу відповідачів, вручена обом відповідачам, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.64,65).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

Станом на час розгляду справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ст. 252 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

21.05.2018р. фермерським господарством «АКОРДИ» в особі керівника (голови правління) Олійник Валентини Павлівни, було підписано заяву на відкриття рахунку (поточний рахунок НОМЕР_2 , картковий рахунок НОМЕР_3 , рахунок для соціальних виплат НОМЕР_4 ) та анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з якою позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (арк. 17).

Підписавши дану заяву, клієнт висловив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з даною заявою складають Договір банківського обслуговування.

З урахуванням положень ст. 11, 627, 634, 639 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України, ФГ «Акорди», підписавши 21.05.2014р. заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, по суті уклало з банком кредитний договір № б/н від 21.05.2018р.

Відповідно до 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт- банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Згідно із п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до банківської довідки про розміри встановлених кредитних лімітів вих. № 80521NKAWS05Y від 01.04.2021р. клієнту ФГ «Акорди» 21.06.2019 на поточний рахунок НОМЕР_2 було встановлено кредитний ліміт 180000,0 грн., який в подальшому 06.04.2020р. був змінений на « 0».

Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі, надавши позичальнику ФГ «Акорди» кредитний ліміт.

Проте, відповідач позичальник ФГ «Акорди» в період з 10.07.2019р. по 05.03.2021, частково повертав отримані кредитні кошти та починаючи з 22.03.2021р. прострочив виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення суми кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 96110,16 грн. (тіло кредиту), що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 36-37).

Непогашення позичальником кредиту і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з боржника та поручителя в солідарному порядку суми основного боргу (тіла кредиту) з урахуванням процентів та комісії.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договорів виникли господарські зобов`язання, які в силу ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Нормами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як зазначено судом вище, 21.06.2019р. розмір кредитного ліміту позичальнику ФГ «Акорди» було встановлено в розмірі 180000,0 грн., що підтверджуються довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 80521NKAWS05Y від 01.04.2021р.

10.12.2020р. заборгованість відповідача ФГ «Акорди» в розмірі 170147,07 грн. винесена банком на прострочку, що вбачається з банківської виписки за період з 21.05.2018р. по 22.03.2021р.

Відповідач позичальник ФГ «Акорди» частково повернув отримані кредитні кошти (проведені оплати на загальну суму 7436,91 грн.)., у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 96110,16 грн. (170147,07 грн. - 74036,91 грн.) (тіло кредиту), що вбачається з виписки по рахунку (а.с.38).

Суду не подано доказів погашення позичальником заборгованості за кредитом в розмірі 96110,16 грн., як і не спростовано позовних вимог в цій частині.

Вимога банку про стягнення кредиту (основного боргу) в сумі 149 230, 17 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення відсотків в сумі 1729,98 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Обґрунтовуючи підстави для нарахування відсотків та комісії за користування кредитом, позивач посилається на розділ 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 в аналогічному спорі вказала, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

При цьому суд вважає за доцільне звернути увагу, що у позовній заяві наявні посилання на різні відсоткові ставки, які застосовувались за сумами кредиту, отриманими клієнтами за проміжки часу до 31.01.2015 та з 01.02.2015р., з 01.05.2015р., з 01.01.2016р., з 01.04.2016р.. з 01.11.2016р., з 10.02.2017р., тоді як фактично кредитний ліміт в даному випадку був відкритий 21.06.2019р.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги положення, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, що надані позивачем, щодо розміру процентів та комісії за користування кредитом, оскільки суду не надано доказів погодження з позичальником саме цієї редакції Умов та правил надання банківських послуг. Тож, при вирішенні даного спору суд керується лише умовами, що викладені в заявах, які безпосередньо підписані позичальником.

Оскільки сторонами в договорі (Заяві приєднанні) не було передбачено розміру відсотків та комісії за користування кредитом, а законом її розмір для такого виду зобов`язань не передбачений, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги банку про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 1729,98 грн.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для стягнення відсотків та комісії за користування кредитом відсутні, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Стосовно позовної вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Позивачем зазначено, що з метою належного виконання зобов`язань клієнтом ФГ «Акорди» за кредитним договором б/н від 21.05.2018р. року між ПАТ комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та гр. ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки № № P901511329 від 19.06.2019р. (арк. 46).

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ФГ «Акорди», юридична адреса якого: 55332, Миколаївська область, м/смт.Іванівка, пр./вул./пров. Горького, буд.43, код в ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів 34358373 (далі - боржник) зобов`язань за договорами приєднання до:

- 1.1.1 розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2.2 "Угоди 1" - 21% річних для договорів забезпечених порукою, 34 % річних для договорів незабезпечених порукою; за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.2.3 "Угоди 1" - 42 % річних для договорів забезпечених порукою, 68 % річних для договорів незабезпечених порукою.

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.4.15 "Угоди 1" в розмірі 3 % від суми перерахувань;

в) винагороди за використання ліміту відповідно до 3.2.1.4.11 "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць";

г) кредиту в розмірі 180 000,0 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 1») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення поручителя та укладання окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

- 1.1.2 до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг «Угода 2», по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 «Угода 2» - 24 % річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у «Угоді 2».

в) кредиту в розмірі 5000,0 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 2" (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за «Угодою 2») в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження, повідомлення поручителя та укладання окремої угоди про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель з умовами "Угоди 1" та "Угоди 2" ознайомлений.

Відповідно до п. 1.5 Договору у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1 і/або угодою 2, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання (нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звертатися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою 1 і/або Угодою 2" незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 2.4.1 Договору поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п. 2.1.2 п. 2.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за угодою 1 і/або угодою 2 цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до п. 5.1 Договору сторони домовились збільшити встановлену законом позову давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Дослідивши умови договору поруки № P901511329 від 19.06.2019р., судом встановлено, що його предмет визначено, як надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ФГ «Акорди» (код 34358373) зобов`язань за угодами приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг, далі «Угода 1» та до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг «Угода 2».

З системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки неможливо встановити яке саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин який, як основне зобов`язання, забезпечений порукою, ані поточний рахунок, на який надається послуга кредитний ліміт.

Відповідно до умов п. 1.1.1, п. 1.1.2 договору поруки від 19.06.2019р. за Угодою № 1 встановлено кредит в розмірі 180000,0 грн. та за Угодою №2 кредит встановлено в розмірі 5000,0 грн. Натомість, відповідно до банківської довідки про розміри встановлених кредитних лімітів на дату укладення договору поруки кредитний ліміт ФГ "Акорди" встановлено на рівні 0 (нуль) грн., що свідчить про неможливість забезпечення зобов`язання, яке на відповідну дату не існувало.

З системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки неможливо встановити яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин який як основне зобов`язання забезпечене порукою, ані поточний рахунок на який надається послуга кредитний ліміт. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою.

Встановивши, що позивачем не доведено факту забезпечення на підставі договору поруки № P901511329 від 19.06.2019р. зобов`язань відповідача-1 саме за договором банківського обслуговування б/н від 21.05.2018р., суд дійшов висновку щодо відсутності у позивача підстав вимагати стягнення з відповідача-2 заборгованості відповідача-1 за вказаним договором банківського обслуговування як з солідарного боржника

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом (п. 31, 33 постанови Верховного суду від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2229,82 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача ФГ "Акорди".

Судовий збір в розмірі 40,8 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 191, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Фермерського господарства «Акорди» (55332, Миколаївська обл., Арбузинський район, с.Іванівка, вул. Горького, буд.43, код ЄДРПОУ 3438373) на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001 (); адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094) 96110,16 грн. заборгованості за кредитом за договором б/н від 21.05.2018р. та 2229,82 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Відмовити в позові до відповідача ОСОБА_1 .

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2021р.

Суддя О.В. Ткаченко