ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4300/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери", Дніпропетровська обл., смт Слобожанське

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 270 000,00 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 270 000,00 грн., що складають суму заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 20.08.2020.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 20.08.2020.

У межах визначеного законом строку, сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 відкрито провадження у справі № 904/4300/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021.

Станом на 01.05.2021 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Ухвалами суду від 23.06.2021 та 05.07.2021 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" залишалася без руху.

08.07.2021 позивачем усунуто недоліки позовної заяви, я зв`язку з чим розгляд справи № 904/4300/21 продовжено.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є факт неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики), відповідальність за допущенні порушення.

20.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" (далі Позикодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" (далі Позичальник, Відповідач) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1 (далі Договір).

За визначенням, викладеним у пункті 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Поворотна фінансова допомога в Цивільному кодексі України відповідає договору позики, особливості укладення та виконання якого повинні відповідати умовам статей 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Позикодавець/Засновник надає Позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги у розмірі передбаченому в п. 2.1 цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 270 000,00 грн. (пункт 2.1 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто проценти за користування грошовими коштами не стягуються (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.6 Договору Поворотна фінансова допомога вважається наданою Позикодавцем/Засновником Позичальнику з моменту зарахування коштів на поточний рахунок, що підтверджує виписка з банку.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін або за рішенням суду (пункт 8.1).

На виконання умов договору, Позивач перерахував на поточний рахунок Відповідача 270 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3 від 20.08.2020 на загальну суму 170 000,00 грн. та № 4 від 21.08.2020 на загальну суму 100 000,00 грн., копія яких долучено до матеріалів справи.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню на вимогу Позикодавця/Засновника, але не пізніше сплину останнього дня строку визначеного в п. 2.7 Договору (пункт 3.1 Договору).

Згідно з пунктом 2.7 Договору поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на строк, не більше ніж 365 календарних днів.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Договору у випадку якщо Позикодавець/Засновник бажає достроково отримати кошти надані Позичальнику, він зобов`язаний надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення Вимогу про повернення суми поворотної фінансової допомоги, складену в письмовому вигляді, на фактичну адресу Позичальника.

Позичальник у разі отримання письмової вимоги Позикодавця/Засновника про повернення поворотної фінансової допомоги зобов`язаний протягом 60 (шестидесяти) робочих днів, з моменту отримання вимоги повернути кошти у порядку передбаченому пунктом 3.4 цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, строк на повернення поворотної фінансової допомоги у сумі 270 000,00 грн. відповідно до пункту 2.7 спірного договору не настав.

У зв`язку з чим позивач, керуючись пунктами 3.2, 3.3 спірного договору надсилав на адресу відповідача вимогу № 04/02 від 04.02.2021 про повернення поворотної фінансової допомоги у розмірі 270 000,00 грн. протягом 60 робочих днів з моменту отримання даної вимоги.

Проте, останнім на вимогу пунктів 32., 3.3 спірного договору не надано доказів на підтвердження отримання вказаної вимоги відповідачем.

Крім того, як зазначає сам позивач, остання була направлена на адресу відповідача, яка вказана у спірному договорі (49021, м. Дніпро, вул. Берегова, 164-А).

Проте, 05.03.2021 відповідачем було змінено місцезнаходження та відповідно до інформації, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест" є: 49000, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2.

З огляду на викладене, позивачем повторно було направлено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги № 28/06 від 29.06.2021 на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З даної вимоги вбачається, що позивач вимагає від відповідача протягом 60 (шестидесяти) робочих днів, з моменту отримання даної вимоги повернути надану поворотну фінансову допомогу у розмірі 270 000,00 грн.

На підтвердження отримання/неотримання відповідачем вказаної вимоги позивачем долучено до матеріалів справи роздруківку із офіційного сайту Укрпошта, з якої вбачається, що відправлення № 298 не вручено під час доставки: інші причини 06.07.2021.

Таким чином суд дійшов до висновку, що неотримання відповідачем листа з вказаною вимогою є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі статтями 4, 173-175 та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 Цивільного України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У статтях 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 спірного договору та враховуючи вимогу позивача про повернення поворотної фінансової допомоги у розмірі 270 000,00 грн. протягом 60 (шестидесяти) робочих днів, з моменту отримання даної вимоги (06.07.2021), строк виконання зобов`язання щодо повернення відповідачем вказаної суми на момент прийняття даного рішення не настав.

Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача виник обов`язок щодо повернення коштів у порядку передбаченому пунктом 2.7 цього Договору.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 270 000,00 грн. з підстав, зазначених у позові, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛМ та Партнери" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атарі Інвест"про стягнення 270 000,00 грн. відмовити повністю.

Судовий збір у сумі 2 270,00 грн. покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового

Повне рішення складено 13.07.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко