ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 Cправа № 914/380/21

м. Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд», м. Київ

до відповідача: Фермерського господарства «Агро Центр», с. Велика Білина Самбірського району Львівської області

про стягнення 532530,93грн

Суддя Щигельська О.І.

Секретар судового засідання: Зарицька О.Р.

Представники сторін

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд» не здійснювалось.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Фермерського господарства «Агро Центр» про стягнення 532560,93 грн, з яких 333748,10 грн основного боргу, 85020,59 грн пені, 113762,25 грн 25% річних.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 18.02.2021 відкрито провадження у справі № 914/380/21, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.03.2021.

Ухвалою суду від 15.03.2021 підготовче засідання відкладено на 12.04.2021.

Ухвалою суду від 12.04.2021 закрито підготовче провадження у справі № 914/380/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2021.

Ухвалою суду від 26.04.2021 судове засідання відкладено на 24.05.2021.

Ухвалою суду від 18.05.2021 виправлено описку в ухвалі Господарського суду Львівської області від 26.04.2021.

Ухвалою суду від 24.05.2021 судове засідання відкладено на 07.06.2021.

03.06.2021 в системі документообігу суду за вх.№13142/21 зареєстровано пояснення відповідача.

07.06.2021 в системі документообігу суду за вх.№13282/21 зареєстровано пояснення позивача.

07.06.2021 в системі документообігу суду за вх.№13318/21 зареєстровано клопотання відповідача про відкладення.

Ухвалою суду від 07.06.2021 судове засідання відкладено на 05.07.2021.

Учасники справи явки повноважних представників в судове засідання 05.07.2021 не забезпечили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

Згідно відомостей офіційного сайту АТ «Укрпошта», копію ухвали суду від 07.06.2021, надіслану на адресу місцезнаходження ТОВ «Контанго Трейд», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03680, місто Київ, вулиця Горького, будинок 172, офіс 517, вручено адресату 15.06.2021.

Згідно відомостей офіційного сайту АТ «Укрпошта», копію ухвали суду від 07.06.2021, надіслану на адресу місцезнаходження Фермерського господарства «Агро Центр», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 81467, Львівська обл., Самбірський р-н, село Велика Білина, вручено адресату 29.06.2021.

05.07.2021 в системі документообігу суду за вх. №15401/21 зареєстровано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.04.2018 року між ТОВ «Контанго Трейд» та ФГ «Кільгана Івана Степановича» укладено Договір поставки нафтопродуктів №Л-204, на виконання якого позивачем було відвантажено товар на суму 1248748,10 грн. ФГ ««Кільгана Івана Степановича» поставлений товар було оплачено частково. 19.08.2020 року між ТОВ «Контанго Трейд», ФГ «Кільгана Івана Степановича» та ФГ «Агро Центр» укладено договір №1/19/08-2020 про переведення боргу. 24.12.2020 позивачем направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості за поставлений товар, однак відповідач залишив вказану вимогу без відповіді. Зазначене зумовило звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача 333748,10 грн. основного боргу, 85020,59 грн. пені та 113762,24 грн. 25% річних.

Аргументи відповідача

Заперечуючи проти задоволення позову у наданих поясненнях відповідач вказує, що Договором про переведення боргу від 19.08.2020 року було передбачено переведення лише основного боргу у розмірі 583748,10 грн. Переведення на ФГ «Агро Центр» сплати відповідачем неустойки та інших санкцій не передбачене. Протягом серпня-вересня 2020 року ФГ «Агро Центр» перерахувало позивачу 250000,00 грн. Відтак, розмір основного боргу становить 333748,10 грн.

Також у вказаних поясненнях відповідач просить суд зменшити розмір пені до 8502,06 грн., відмовивши в стягненні пені у розмірі 76518,53 грн. та зменшити розмір відсотків річних до 13678,89 грн., відмовивши в стягненні 100083,35 грн. відсотків річних.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд» (постачальник за договором, позивач по справі) та Фермерським господарством «Кільгана Івана Степановича» (покупець за договором) укладено договір поставки нафтопродуктів №Л-204, за яким постачальник зобов`язується передати в погоджені терміни, а покупець прийняти і сплатити на умовах, викладених в Договорі і Додатках до нього нафтопродукти, що іменуються далі по тексту товар. Кожний Додаток є окремою згодою, укладеною в рамках даного Договору згідно діючого законодавства України. Кожний наступний Додаток не відміняє та не призупиняє дію попередніх Додатків ні повністю ані в частині якщо в ньому не передбачено інше. Всі Додатки, складені сторонами протягом всього терміну дії даного Договору є його невід`ємною частиною. Номенклатура товару, його кількість і ціна встановлюються Сторонами за погодженням в Додатках до цього Договору на підставі заявки покупця і вказуються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, які є специфікацією в розумінні ст.266 Господарського кодексу України і складають невід`ємну частину цього Договору (п. 1.1.).

У п.п. 3.1.-3.2. сторони погодили, що загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого Товару покупцем впродовж всього терміну дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається постачальником в рахунках-фактурах і накладних документах, а також у відповідних Додатках на кожну окрему партію Товару. Покупець зобов`язується оплатити, з дотриманням умов відповідного Додатку, повну вартість Товару (у тому числі ПДВ), зазначену у Додатку до цього Договору, а також в накладних документах на Товар видаткових накладних, актах прийому-передачі, на кожну окрему партію Товару. Платіжні документи за даним Договором оформляються згідно вимог чинного законодавства України, з обов`язковою вказівкою номера і дати підписання Додатка до Договору, згідно з яким здійснюється оплата (оплата грошових коштів за Товар).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору ТОВ «Контанго Трейд» поставлено товар на загальну суму 1248748,10 грн. На підтвердження факту поставки позивачем долучено копії Додатків до Договору поставки нафтопродуктів №Л-204 від 17.04.2018 : Додаток №1 від 19.06.2019 на суму 143000,00 грн.; Додаток №2 від 18.07.2019 на суму 157620,00 грн.; Додаток №3 від 25.07.2019 на суму 141700,00 грн., Додаток №4 від 05.08.2019 на суму 154918,10 грн.; Додаток №5 від 16.08.2019 на суму 154780,00 грн.; Додаток №6 від 29.08.2019 на суму 168000,00 грн.; Додаток №7 від 05.09.2019 на суму 151230,00 грн.; Додаток №8 від 20.09.2019 на суму 177500,00 грн.; Копії видаткових накладних: №1180 від 20.06.2019 на суму 143000,00 грн., № 1439 від 18.07.2019 на суму 157620,00 грн., №1493 від 25.07.2019 на суму 141700,00 грн., № 1598 від 06.08.2019 на суму 154918,10 грн., №1678 від 16.08.2019 на суму 154780,00 грн., № 1766 від 29.08.2019 на суму 168000,00 грн., № 1850 від 05.09.2019 на суму 151230,00 грн., № 1967 від 20.09.2019 на суму 177500,00 грн. та копії товарно - транспорних накладних № N01-0439 від 20.06.2019, № N01-0555 від 18.07.2019, № N01-0582 від 25.07.2019, № N01-0637 від 06.08.2019, № N01-0678 від 16.08.2019, № N01-0712 від 29.08.2019, № N01-0751 від 05.09.2019, № N01-0807 від 20.09.2019.

Вказані документи підписані представниками ТОВ «Контанго Трейд» та ФГ «Кільгана Івана Степановича» та скріплено їх печатками.

Позивачем долучено Акт звіряння взаєморозрахунків станом за період січень 2019 р.- травень 2020р. відповідно до якого заборгованість ФГ «Кільгана Івана Степановича» становить 583748,10 грн., вказаний Акт підписаний представниками ТОВ «Контанго Трейд» та ФГ «Кільгана Івана Степановича» та скріплено їх печатками.

До матеріалів справи також долучено гарантійний лист №1 від 01.06.2020 згідно якого ФГ «Кільгана Івана Степановича» зобов`язалося в термін до 20.07.2020 погасити грошовий борг за Договором поставки нафтопродуктів №Л-204 від 17.04.2018 в розмірі 583748,10 грн.

19.07.2020 між Фермерським господарством «Кільгана Івана Степановича» (первісний боржник за договором), Фермерським господарством «Агро Центр» (новий боржник за договором, відповідач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд » (кредитор за договором) укладено Договір №1/19/08-2020 про переведення боргу, яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору поставки нафтопродуктів № Л-204 від "17" квітня 2018 року, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується "Основний договір") (п. 1. Договору переведення боргу).

Відповідно до п. п. 2-3 Договору переведення боргу первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 583748,10 грн., (П`ятсот вісімдесят три тисячі сімсот сорок вісім грн.. 10 коп.) що виник на підставі виконання п. 1.1, п. 3.2 основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання. Кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснено оплату 250 000,00 грн., а саме 18.09.2020 на суму 50 000,00 грн. призначення платежу «оплата за дизельне паливо, згідно договору №Л-204 від 17.04.2018р. Платник ФГ Кільган І.С.» та 20.08.2020 на суму 200 000,00грн. призначення платежу «оплата за дизельне паливо, згідно договору №Л-204 від 17.04.2018 р. Платник ФГ Кільган І.С.». Зазначені обставини відповідачем не спростовуються.

23.12.2020 позивач звернувся до ФГ «Кільгана Івана Спепановича» з претензією № 01/23122020 в якій просив перерахувати суму залишкового боргу в сумі 333748,10 грн., строк оплати вказаний у претензії до 31.12.2020 року. До матеріалів справи долучені копії опису вкладення цінного листа та поштової накладної про надіслання претензії на адресу ФГ «Кільгана Івана Степановича» 81467, Львівська область, Самбірський район, с. Велика Білина. Вказана претензія залишена без відповіді.

Зазначене зумовило звернення ТОВ «Контанго Трейд» до ФГ «Агро Центр» про стягнення 333748,10 грн. заборгованості. Крім суми основного боргу на підставі п. 4.1 Основного договору та п. 6 Додатків до Договору позивачем заявлено до стягнення 85020,59грн. пені, 113762,25 грн. 25% річних.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд» та Фермерським господарством «Кільгана Івана Степановича» договір поставки нафтопродуктів №Л-204від 17.04.2018 є договором поставки.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692, ч.1 ст.693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що позивачем виконано зобов`язання за договором належним чином, поставлено товар на загальну суму 1248748,10 грн. що підтверджується матеріалами справи, однак ФГ «Кільгана Івана Степановича» в порушення своїх зобов`язання за Договором поставлений товар оплачено частково.

Згідно з Актом звіряння взаєморозрахунків станом за період січень 2019 р.- травень 2020р. заборгованість ФГ «Кільгана Івана Степановича» становила 583748,10 грн., Гарантійним листом №1 від 01.06.2020 ФГ «Кільгана Івана Степановича» зобов`язалося в термін до 20.07.2020 погасити грошовий борг в сумі 583748,10 грн.

В той же час, як встановлено судом вище, 19.07.2020 між Фермерським господарством «Кільгана Івана Степановича», Фермерським господарством «Агро Центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд» укладено Договір №1/19/08-2020 про переведення боргу, яким регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із Договору поставки нафтопродуктів № Л-204 від "17" квітня 2018 року, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується "Основний договір") (п. 1. Договору переведення боргу).

Відповідно до п. 2 Договору переведення боргу первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 583748,10 грн., що виник на підставі виконання п. 1.1, п. 3.2 основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 ЦК України унормовано, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

За приписами ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, відповідач, як новий боржник, внаслідок укладення договору №1/19/08-2020 про переведення боргу від 17.09.2020 та згідно ст.ст. 520, 521 ЦК України, взяв на себе зобов`язання сплатити позивачу кошти у розмірі 583748,10 грн., проте станом на дату винесення рішення у даній справі заборгованість відповідачем оплачено лише частково на суму 250000,00 грн., що підтверджено матеріалами справи, внаслідок чого у ФГ «Агро Центр» утворилась заборгованість у розмірі 333748,10 грн. Як вбачається з пояснень відповідача, ним визнано розмір основного боргу в сумі 333748,10 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором. Відтак, позовна вимога про стягнення 333748,10 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно зі ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст.617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6 Додатків до Основного договору, за порушення строків оплати, встановлених в п. 5. даного Додатку, покупець на вимогу постачальника крім пені, згідно п.4.1. Договору, сплачує також, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, 25 (двадцять п`ять) % річних від суми простроченої заборгованості, протягом 5 робочих днів із дня одержання відповідної письмової вимоги

У зв`язку з невиконанням ФГ «Агро Цент» грошового зобов`язання, позивачем відповідно до ст.625 ЦК України та п. 6 Додатків до Основного Договору нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 113762,24 грн. 25% річних.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази про надіслання позивачем письмової вимоги про сплату 25 (двадцять п`ять) % річних від суми простроченої заборгованості. Щодо долученої позивачем претензії, суд зазначає, що така надіслана на адресу первісного боржника і містить вимогу про сплату лише основного бору за договором.

Згідно з пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" подання кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми Цивільного кодексу України (йдеться про норми частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що строк оплати заявлених позивачем 25 (двадцять п`ять) % річних від суми простроченої заборгованості не настав, відтак позовна вимога є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення 85020,59 грн. пені, нарахованої на підставі основного договору поставки нафтопродуктів №Л-204 від 17.04.2018 за період з 07.09.2019 по 16.06.2020, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На відміну від індексу інфляції та процентів річних, нарахування яких на суму невиконаного грошового зобов`язання відбувається на основі закону, незалежно від того чи містить укладений між сторонами договір відповідні положення, то пеня є договірною санкцією. Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2020 між ФГ «Кільгана Івана Степановича», ФГ «Агро Центр» та ТОВ «Контанго Трейд» укладено Договір №1/19/08-2020 про переведення боргу, відповідно до п. п. 2-3 якого первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 583748,10 грн. Як вбачається з положень вказаного Договору на відповідача покладено обов`язок сплатити лише суму основного боргу в розмірі 583748,10 грн., переведення штрафних санкцій сторонами не погоджено та не зазначено. Посилання позивача на п. 4.1 Основного договору, як на підставу нарахування пені, судом до уваги не береться.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те, що в Договір №1/19/08-2020 про переведення боргу від 19.07.2020 стягнення пені за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання з оплати не визначено, суд приходить до висновку, що така позовна вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Контанго Трейд» до Фермерського господарства «Агро Центр» обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення 333748,10 грн. основного боргу.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 5006,05 грн. покладається на відповідача, а в решті на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Агро Центр (81467, Львівська обл., Самбірський р-н, село Велика Білина; ідентифікаційний код 33714107) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Контанго Трейд (03680, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОРЬКОГО, будинок 172, офіс 517; ідентифікаційний код 36856141) 333748,10 грн. основного боргу та 5006,05 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 12.07.2021

Суддя О.І. Щигельська