ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/601/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,

представників учасників справи:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Цуркан М.І. (адвокат),

відповідача - (позивача за зустрічним позовом) - Єгоров С.О. (адвокат),

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім"

на рішення господарського суду Житомирської області від 29.01.2021 та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім"

про захист честі, гідності та ділової репутації,

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім"

про визнання недійсним договору,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" (далі - ТОВ "Він Стрім", позивач за первісним позовом, скаржник) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" (далі - ТОВ "Клін Стрім", відповідач за первісним позовом) про захист честі, гідності та ділової репутації. ТОВ "Він Стрім" просило суд, зокрема: визнати інформацію, поширену на вебсайті http:www.cleanstream.com.ua/ під заголовком: "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями" недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію TOB "Він Стрім"; зобов`язати посадову особу (директора) ТОВ "Клін Стрім" протягом двох днів після набрання рішенням суду в цій справі законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення (оприлюднення) на вебсайті http:www.cleanstream.com.ua/ статтю під заголовком: "Повідомляємо, що інформація, поширена стосовно ТОВ "Він Стрім" та його посадових осіб на сайті "Клін Стрім" під назвою: "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями", є недостовірною, такою що вводить користувачів вебсайту в оману та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ТОВ "Він Стрім"; стягнути з ТОВ "Клін Стрім" на користь ТОВ "Він Стрім" 428 000,00 грн матеріальної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за первісним позовом завдав шкоди честі, гідності і діловій репутації ТОВ "Він Стрім", оприлюднивши невизначеному колу осіб інформацію, яка не відповідає дійсності, принижує авторитет підприємства в очах контрагентів та необґрунтовано ставить під сумнів дотримання у діяльності товариства моральних і правових норм чим наносить шкоду діловій репутації товариства. Зокрема, впливає на господарську діяльність товариства, спричиняючи матеріальні збитки.

1.3. Ухвалою від 16.06.2020 господарський суд Житомирської області відкрив провадження у справі №906/601/20, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання суду.

1.4. 03.07.2020 ТОВ "Клін Стрім" подано до суду зустрічну позовні заяву у справі №906/601/20 про визнання недійсним договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020 (далі - спірний договір), укладеного між ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім".

1.5. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що директор ТОВ "Клін Стрім" ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладання цього договору, а спірний договір було укладено без наміру набуття цивільних прав та обов`язків. ТОВ "Клін Стрім" вказує про те, що ОСОБА_1 та інша сторона спірного правочину - ТОВ "Він Стрім" в особі директора ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) діяли недобросовісно, та, зокрема, ОСОБА_1 нерозумно і з перевищенням повноважень. Останній станом на час підписання спірного договору не був призначений на посаду комерційного директора ТОВ "Клін Стрім" та не перебував із товариством у трудових відносинах. Крім того відповідач за первісним позовом вказує про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами, а спірний договір укладено без наміру набуття цивільних прав та обов`язків за ним. Зокрема, за твердженням ТОВ "Клін Стрім" предмет договору (Технічні умови ТУ У20.4-1:2015 "Засоби дезінфекційні (антисептичні) для рук та шкіряних покривів " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у паперовому вигляді ніколи не перебували у підписанта спірного договору - ОСОБА_1 . Також позивач за зустрічним позовом стверджує, що спірний договір укладено для виправдання перед контрагентами завуальованої незаконності виготовлення ТОВ "Він Стрім" продукції на яку відсутні висновки санітарно-епідеміологічної експертизи про їх відповідність державним вимогам та стандартам.

1.6. Ухвалою від 23.07.2020 господарський суд прийняв до розгляду зустрічний позов ТОВ "Клін Стрім" та постановив об`єднати його в одне провадження з первісним позовом у справі №906/601/20.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду Житомирської області від 29.01.2021 (суддя - Лозинська І.В.), яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 (колегія суддів: Саврій В.А., Дужич С.П., Миханюк М.В.) зі справи №906/601/20 відмовлено у задоволенні первісного позову про захист честі, гідності та ділової репутації. Зустрічний позов про визнання недійсним договору задоволено повністю. Суд визнав недійсним договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020, укладений між сторонами та стягнув з ТОВ "Він Стрім" на користь ТОВ "Клін Стрім" 2 102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

2.2. Приймаючи рішення в частині зустрічних позовних вимог суд встановив, що визначена позивачем за зустрічним позовом підстава для визнання недійсним спірного договору (перевищення повноважень підписанта зі сторони ТОВ "Клін Стрім") не відповідає матеріалам справи. Зокрема, судом встановлено що комерційний директор ОСОБА_1 мав право на підписання договору від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них та додаткової угоди №1 від 18.01.2020 до нього без укладення трудового договору відповідно до положень статуту товариства.

2.3. Водночас, судами встановлено факт прийняття рішення ОСОБА_1 щодо підписання спірного договору в умовах реального конфлікту інтересів. Так, зокрема: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (директор ТОВ "Він Стрім") є рідними братами. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що укладаючи спірний договір від 16.01.2020 від імені ТОВ "Клін Стрім", ОСОБА_1 вчинив недобросовісні та нерозумні дії щодо юридичної особи - ТОВ "Клін Стрім", засновником якої він є. Суд дійшов висновку, що укладання ОСОБА_3 спірного договору з особистою заінтересованістю свідчить про зловживання останнім своїми посадовими обов`язками, а його дії є недобросовісними та нерозумними щодо юридичної особи - ТОВ "Клін Стрім".

2.4. За висновком суду спірний договір в силу вимог частини першої статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" може бути визнано незаконним в судовому порядку за заявою, зокрема, заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи.

2.5. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що суди визнали дії комерційного директора ТОВ "Клін Стрім" такими, що не відповідають вимогам статті 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". За висновком суду спірний правочин є таким, що вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, оскільки судами встановлено обставини щодо відсутності подальшого схвалення спірного договору ТОВ "Клін Стрім". Враховуючи встановлені судом обставини, суди дійшли висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини третьої статті 92 та частини другої статті 241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2.6. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Він Стрім" про захист честі, гідності та ділової репутації, суди попередніх інстанцій вказували на те, що у зв`язку з визнанням недійсним договору від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, позивачем за первісним позовом не доведено факту поширення проти ТОВ "Він Стрім" негативної та недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг

3.1. У касаційній скарзі ТОВ "Він Стрім" (позивач за первісним позовом), посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення попередніх інстанцій зі справи та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи осіб, які подали касаційні скарги

4.1. В обґрунтування доводів касаційної скарги ТОВ "Він Стрім" посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: "щодо застосування судами положень пункту 3 частини першої статті 3, статей 61, 651 та 67 Закону України "Про запобігання корупції" до правочинів, укладених між юридичними особами (суб`єктами приватноправових відносин), а також до посадових осіб приватних підприємств для правильного вирішення спору".

4.2. Скаржник зазначає про безпідставність висновків судів попередніх інстанцій щодо можливості застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про запобігання корупції". За доводами скаржника судами порушено норми частини третьої статті 86, частини п`ятої статті 235, пункту 1 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки не надано належної оцінки наданим позивачем за первісним позовом доказам, у зв`язку з чим не з`ясовано та не встановлено всебічно, повно та об`єктивно в їх сукупності обставини, через що суди зробили неправомірний висновок про відмову у задоволенні первісних позовних вимог.

4.3. Також у касаційній скарзі ТОВ "Він Стрім" зазначає, що судами попередніх інстанцій не залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , оскільки прийняте у справі №906/61/20 рішення безпосередньо стосується прав та обов`язків останнього.

4.4. Доводи інших учасників справи

4.5. ТОВ "Клін Стрім" не скористалось своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу. Відзив у встановлений судом строк не подало.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5.1. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.07.2018 між ТОВ "Він Стрім" в особі директора Вірьовкіна М.І. (покупець) та ТОВ "Клін Стрім" в особі директора Коцюби І.М. (постачальник) укладено договір поставки №02/07/18 за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити продукцію, яку виготовляє постачальник (далі - товар) на умовах, визначених в цьому договорі. У додатку №1 до договору поставки №02/07/18 наведено перелік товару.

5.2. 01.10.2019 між ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім" укладено додаткову угоду до договору поставки №02/07/18 (далі - додаткова угода) відповідно до пункту 1 якої покупець зобов`язаний купувати у постачальника товар не менше 5 тон на місяць. За умовами пункту 2 додаткової угоди постачальник реалізує свою продукцію виключно через покупця. У випадку порушення даного пункту постачальник відшкодовує покупцю понесені збитки у розмірі вартості товару, який проданий третій особі. Як зазначено судами на підтвердження обставин щодо виконання сторонами умов договору поставки, в матеріалах справи наявні видаткові накладні та акт звірки взаєморозрахунків за січень 2020 року.

5.3. Також суди встановили, що 16.01.2020 між ТОВ "Клін Стрім" (власник) в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 та ТОВ "Він Стрім" (користувач) в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них (спірний договір).

5.4. Відповідно до пункту 1.1 спірного договору власник передає у тимчасове платне користування користувачу Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 "Технічних умов ТУ У 20.4-1:2015 "Засоби дезінфекційні (антисептичні) для рук та шкірних покривів " ІНФОРМАЦІЯ_1 (CLEAN STREAM)" (технічні умови) та виключні права на них (об`єкт користування), а користувач приймає об`єкт користування у тимчасове користування та зобов`язується сплачувати власнику винагороду за користування ним.

5.5. За змістом положень пунктів 1.2, 1.3 спірного договору під передачею ТУ та виключних прав на них розуміється передача власником користувачеві копій, зроблених з оригіналів, засвідчених оригінальною печаткою власника. Приймання-передача об`єкту користування здійснена сторонами одночасно з підписанням цього договору без підписання будь-яких додаткових документів. Під користуванням ТУ в договорі розуміється право користувача виробляти самостійно та/або шляхом розміщення замовлень на виготовлення у третіх осіб та право розповсюджувати продукцію, виготовлену за ТУ (пункт 1.4. спірного договору). Під виключними правами в цьому договорі розуміється термін, що визначений Законом України "Про авторське право та суміжні права" від 23.12.1993 №3792-ХІІ (пункт 1.4.1 спірного договору).

5.6. За змістом положень пункту 5.1 спірного договору ТОВ "Він Стрім" має право на користування предметом договору протягом терміну дії цього договору. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 20 років з дати його підписання, тобто до 16.01.2040. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення його строку, договір вважається продовженим щоразу на 5 календарних років на визначених цим договором умовах.

5.7. Згідно з пунктом 2.1 спірного договору за використання об`єкту власнику сплачується 1000,00 грн за кожен рік. Оплата здійснюється у безготівковому порядку, не пізніше 31 грудня кожного календарного року.

5.8. У пункті 6.1 спірного договору погоджено, що у випадку переходу прав власності на об`єкт користування, цей договір не втрачає силу, а є чинним на визначених у ньому умовах для нового власника, про що власник зобов`язаний його попередити та нести всі негативні наслідки не повідомлення.

5.9. 18.01.2020 між ТОВ "Клін Стрім" в особі комерційного директора (підписанта) Вірьовкіна О.І. та ТОВ "Він Стрім" в особі директора Вірьовкіна М.І. укладено додаткову угоду №1 до спірного договору, згідно з пунктом 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 1.1 та викласти його у такій редакції: "За цим договором власник передає у тимчасове платне користування користувачеві Технічні умови ТУУ 20.4-1:2015 "Гелі косметичні Антисептичні для рук " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )" та Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 з урахуванням змін № 1 від 01.02.2017 "Гелі косметичні Антисептичні для рук " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )" (далі - технічні умови) та виключні права на них (далі - об`єкт користування), а користувач приймає об`єкт користування у тимчасове користування та зобов`язується сплачувати власнику винагороду за користування ним".

5.10. 27.04.2020 адвокатом Цуркан М.І. в інтересах ТОВ "Він Стрім" провіедено фіксацію змісту вебсторінки за адресою у мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якій її власник у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, розмістив публікацію під назвою (мовою оригіналу): "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями" та зазначено TOB "Він Стрім" , м.Київ, п-т.Голосіївський, 58, кв.156.

5.11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з експертним висновком №94/2020-ЕВ від 04.05.2020 (складений ДП "Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет" Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес"), який складено за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, а також довідкою .№110/2020-Д від 08.05.2020 з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення - реєстрантом доменного імені являється ТОВ "Клін Стрім" (уповноважена особа ОСОБА_4 ), місцезнаходження якого зазначено: АДРЕСА_1 .

5.12. 18.05.2020 ТОВ "Він Стрім" надіслало ТОВ "Клін Стрім" претензію щодо спростування недостовірної інформації, зокрема, способом у ній вказаному та про перерахування на розрахунковий рахунок позивача за первісним позовом суми завданих збитків. Вказана претензія ТОВ "Він Стрім" залишена відповідачем за первісним позовом без реакції та без задоволення. Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ "Він Стрім" до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

5.13. Суди також встановили, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що засновниками, відповідно:

- ТОВ "Він Стрім" є: ОСОБА_2 (керівник з 08.06.2018), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- ТОВ "Клін Стрім" є: ОСОБА_7 (керівник з 14.08.2014) та ОСОБА_1 підписант (комерційний директор).

5.14. Одним з напрямків діяльності ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім" є виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (код КВЕД 20.41).

5.15. Відповідно до пунктів 15.11, 15.12, 15,16 статуту ТОВ "Клін Стрім" директор відповідає як за діяльність дирекції товариства в цілому, так і за виконання покладених на нього окремих завдань. Директором та членами дирекції товариства можуть бути особи, які перебувають з товариством у трудових відносинах. Для забезпечення діяльності товариства призначається комерційний директор з повноваженнями директора товариства.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Джерела права та оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

6.1. Касаційний господарський суд переглядає оскаржені судові рішення відповідно до положень статті 300 ГПК України.

6.2. Верховний Суд, перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи зазначає таке.

6.3. Причиною спору за первісними позовними вимогами зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заявлених у справі позовних вимог щодо захисту ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

6.4. В обґрунтування позову ТОВ "Він Стрім" зазначало про те, що поширена відповідачем інформація, яка стосувалася безпосередньо особи позивача є недостовірною та неправдивою, є такою, що порушує особисті немайнові права та завдає шкоди діловій репутації позивача та такою, що впливає на діяльність товариства та була доведена до відома невизначеної кількості осіб.

6.5. Прийняті зі справи судові рішення мотивовані тим, що оскільки за результатом розгляду справи №906/601/20 задоволено позовні вимоги ТОВ "Клін Стрім" та визнано недійсним договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, на підставі якого відповідач за зустрічним позовом здійснював виробництво такої продукції, суд дійшов висновку, що ТОВ "Він Стрім" не доведено суду факту поширення проти нього негативної та недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію.

6.6. Відповідно до частини першої статті 200 ЦК України та статті 1 Закону України "Про інформацію" інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

6.7. Згідно з частиною першою статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

6.8. Відповідно до статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

6.9. У частині другій статті 34 Господарського кодексу України визначено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

6.10. Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

6.11. За змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, а і юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта.

6.12. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: 1) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 2) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; 3) поширена інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності; 4) поширена інформація порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

6.13. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

6.14. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

6.15. Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин .

6.16. Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

6.17. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

6.18. При цьому відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

6.19. Таким чином, ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здійснити перевірку такого судження на предмет його відповідності дійсності.

6.20. Водночас колегія суддів зазначає, що дослідження обставин (та надання їм правової оцінки), які входять до предмета доказування у межах вирішення даного спору, залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій.

6.21. Зокрема, матеріали справи свідчать, що недостовірною інформацією позивач за первісним позовом вважає твердження, поширені ТОВ "Клін Стрім" на вебсайті http:www.cleanstream.com.ua/ під заголовком: "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями".

6.22. Як свідчать матеріали справи ТОВ "Клін Стрім" заперечуючи вимоги за первісним позовом вказувало на те, що 16.04.2020 органом досудового розслідування до ЄДРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення №0000140 за фактом порушення частини третьої статті 229 Кримінального кодексу України, яке пролягало у тому, що невстановлені особи використовують підробні протоколи якості ТОВ "Клін Стрім" яке виробляє антисептичні засоби на законних підставах. У ході проведення слідчих дій було встановлено, що виробництво такої продукції ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) налагоджено саме ТОВ "Він Стрім". Фото цієї продукції і було висвітлено вебсайті tttp:www.cleanstream.com.ua/ під заголовком: "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями".

6.23. Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що у матеріалах справи на підтвердження якості дезінфекційних засобів ТОВ "Клін Стрім" наявні такі документи: свідоцтво про державну реєстрацію дезінфекційного засобу від 05.03.02-08/2245/27 від 03.06.2016р., видане Державною санітарно-епідеміологічною службою України, на дезінфекційний засіб "Рідина антисептична для рук "Клін Стрім"; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 18.05.2016р. №05.03.02-04/16885, виданий на дезінфекційний засіб "Гель антисептичний для рук "Клін Стрім"; свідоцтво про державну реєстрацію дезінфекційного засобу від 05.03.02-08/2245/27 від 21.07.2019р., видане Державною санітарно-епідеміологічною службою України, на дезінфекційний засіб "Рідина антисептична для рук "Клін Стрім"; Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 "Гелі косметичні Антисептичні для рук " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )", дата надання чинності: 16.09.2015, чинні до: без обмежень; Технічні умови ТУ У 20.4-1:2015 з урахуванням змін №1 від 01.02.2017 "Гелі косметичні Антисептичні для рук " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (CLEAN STREAM)".

6.24. Зокрема, відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог суди виходили із того, що оскільки за результатом розгляду справи №906/601/20 задоволено позовні вимоги ТОВ "Клін Стрім" та визнано недійсним договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, на підставі якого відповідач за зустрічним позовом здійснював виробництво такої продукції, суд дійшов висновку, що ТОВ "Він Стрім" не доведено суду факту поширення проти нього негативної та недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію.

6.25. Крім того, суд надав оцінку доводам відповідача за первісним позовом та зазначив, що повідомлення про виготовлення контрафактної продукції останнім було розміщено після отримання інформації від правоохоронних органів щодо цього. Зокрема, суд вказав, що такі обставини підтверджуються Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №000140.

6.26. Як свідчать матеріали справи ТОВ "Клін Стрім" заперечуючи обставини щодо недостовірності поширеної ним інформації вказувало на те, що така інформація перш за все є критичною оцінкою ТОВ "Клін Стрім" певних фактів діяльності позивача за первісним позовом та спрямована на захист прав громадян від використання неякісних товарів. Зокрема, відповідач за первісним позовом вказував на те, що у ТОВ "Він Стрім" відсутні технічні умови на виготовлення даної продукції у рідкій формі. Також зазначає, що у позивача за первісним позовом як у виробника такої продукції відсутні висновки санітарно-епідеміологічної експертизи на продукцію та устаткування на якому можливо виготовляти наведену продукцію, що на думку ТОВ "Клін Стрім" є порушенням статей 9, 11, 15 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення". Враховуючи те, що виробництво продукції здійснювалось ТОВ "Він Стрім" без отримання необхідних дозвільних документів у сфері господарської діяльності та у місці, що не відповідає санітарним вимогам, без перевірки та встановлення санітарно-захисної зони, саме тому поширена інформація про обставини зловживання під час виготовлення спеціалізованої продукції не може бути недостовірною.

6.27. Також ТОВ "Клін Стрім" вказувало на те, що розміщуючи у мережі інтернет на власному сайті інформацію під назвою: "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями" останнє також мало намір довести до відома споживачів, що на ринку з`явився новий продукт виробництва ТОВ "Він Стрім" який створений на основі існуючого продукту, що тривалий час виробляється та реалізовується на ринку України ТОВ "Клін Стрім" зі схожим, однаковим логотипом, у той час як пересічний покупець часто не знає, як точно виглядає шуканий логотип і спирається при покупці на знайому картинку. При цьому, що такі дії позивачем за первісним позовом були вчиненні з метою отримання доходів від виробництва й реалізації товарів, подібних із товарами ТОВ "Клін Стрім" шляхом несумлінної конкуренції й введення в оману покупця (набувача), зокрема шляхом ведення "справ" під чужим ім`ям " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Щодо недобросовісності дій ТОВ "Він Стрім" наголошувало на тому, що ТОВ "Клін Стрім" зареєстровано ще у 2015 році та з того часу використовує назву своїх продуктів "Клін Стрім" які пройшли відповідну санітарно-епідеміологічну експертизу, мають сертифікати відповідності Держстандартам, з необхідною реєстрацією небезпечних факторів в контролюючих органах, та тільки після цього має право реалізовуватись на ринку України, що можна назвати якісною продукцією.

6.28. Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

6.29. Факт того, чи мало місце діяння та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, встановлюється судом при ухваленні вироку (стаття 368 КПК України).

6.30. Водночас, судами попередніх інстанцій не враховано, що досудове розслідування кримінального провадження №000140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 229 КК України і обставини встановлені в ході досудового розслідування не вказують на правомірність таких висновків, оскільки кримінальне провадження №000140 не завершено. Отже наявність відкритого кримінального провадження не свідчить, що у цьому провадженні фактично встановлено обставини виробництва продукції ТОВ "Він Стрім" без отримання необхідних дозвільних документів у сфері господарської діяльності, та перевірити правдивість таких тверджень. Саме тому у розгляді спору в цій частині суди повинні були в першу чергу визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що судами такі обставини не встановлювались.

6.31. Таким чином, при вирішенні даного спору попередні судові інстанції не дотримались вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи в частині розгляду первісних позовних вимог, а тому прийняті у справі рішення в цій частині підлягають скасуванню.

6.32. Щодо прийнятого рішення у справі у частині висновків суду про обґрунтованість заявлених позовних вимог за зустрічним позовом та наявність правових підстав для визнання недійсним спірного договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них х позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.

6.33. Так, звертаючись з даним позовом до суду, ТОВ "Клін Стрім" зазначило, що спірний договір підлягає визнанню недійсним з підстав того,, що директор ТОВ "Клін Стрім" - ОСОБА_1 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладання цього договору, а спірний договір було укладено без наміру набуття цивільних прав та обов`язків.

6.34. Так, спір у справі в цій частині виник у зв`язку з тим, що ТОВ "Клін Стрім" як власник за договором про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них заперечує дійсність такого договору з огляду на те, що зі сторони товариства договір укладено комерційним директором в порушення умов статуту та з перевищенням повноважень.

6.35. Зокрема, ТОВ "Клін Стрім" стверджує, що відповідно до вимог статуту ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах із товариством та не входив до складу дирекції, і зокрема, не виконував обов`язки комерційного директора, натомість був лише засновником товариства. Отже, на час укладання спірного договору не мав повноважень директора ТОВ "Клін Стрім" та не міг виступати у якості підписанта угоди, що стосується господарської діяльності та майна товариства. Окрім того позивач за зустрічним позовом стверджує, що на час укладання спірного договору ТОВ "Він Стрім" було відомо про відсутність посади комерційного директора у штатному розкладі ТОВ "Клін Стрім" та про перебування на посаді директора товариства - ОСОБА_7 , однак все одно свідомо уклав спірний договір у якому підписантом з іншого боку виступав його рідний брат.

6.36. Підставою позовних вимог ТОВ "Клін Стрім" визначено частину другу статті 203 ЦК України.

6.37. Прийняті у справі рішення мотивовані тим, що дії комерційного директора ТОВ "Клін Стрім" не відповідають вимогам статті 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". За висновком суду спірний правочин є таким, що вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, оскільки судами встановлено обставини щодо відсутності подальшого схвалення спірного договору ТОВ "Клін Стрім". Враховуючи встановлені судом обставини, суди дійшли висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини третьої статті 92 та частини другої статті 241 ЦК України.

6.38. Щодо застосування судами попередніх інстанцій приписів статей 92 та 241 ЦК України, положень пункту 3 частини першої статті 3, статей 61, 651 та 67 Закону України "Про запобігання корупції", статті 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" до спірних правовідносин Верховний Суд зазначає таке.

6.39. Так, задовольняючи зустрічні позовні вимоги суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції виходили із того, що визначена позивачем за зустрічним позовом підстава для визнання недійсним спірного договору (перевищення повноважень підписанта зі сторони ТОВ "Клін Стрім") не відповідає матеріалам справи. Зокрема, судами встановлено, що відповідно до протоколу №1 ТОВ "Клін Стрім", статуту підприємства та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасником ТОВ "Клін Стрім" з часткою 50 %, комерційним директором та підписантом є ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 є особою, яка має право представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами та має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

6.40. Враховуючи наведене, суди дійшли висновку, що комерційний директор ОСОБА_1 без укладення трудового договору мав право на підписання договору від 16.01.2020 про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них та додаткової угоди №1 від 18.01.2020 до нього.

6.41. Водночас судами встановлено факт прийняття рішення ОСОБА_1 щодо підписання спірного договору в умовах реального конфлікту інтересів.

6.42. Так, суди зазначили, що ОСОБА_1 (комерційний директор ТОВ "Клін Стрім") та ОСОБА_2 (директор ТОВ "Він Стрім") є рідними братами. З огляду на зазначені обставини суди попередніх інстанцій застосували положення пункту 3 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та дійшли висновку, що укладаючи спірний договір від 16.01.2020 від імені ТОВ "Клін Стрім", ОСОБА_1 допущено конфлікт інтересів, а підписання спірного договору свідчить про вчинення останнім недобросовісних та нерозумних дій щодо юридичної особи - ТОВ "Клін Стрім", засновником якої він є. Отже, за висновком суду першої та апеляційної інстанції, такі дії директора ТОВ "Клін Стрім" - ОСОБА_1 не відповідають вимогам частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а спірний договір є таким, що вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. Водночас, суди виходили із того, що підставою позовних вимог ТОВ "Клін Стрім" частину першу статті 232 ЦК України не визначено.

6.43. Поряд з тим, за висновком судів попередніх інстанцій, такі дії ОСОБА_1 не відповідають вимогам статті 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а правочин є таким, що вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. Судами встановлено обставини щодо відсутності подальшого схвалення спірного договору ТОВ "Клін Стрім". Зокрема, судами встановлено, що грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн які ТОВ "Він Стрім" сплачено на користь ТОВ "Клін Стрім" на виконання умов цього договору було повернуто останнім, як помилково перераховані, що дає підстави дійти висновку про відсутність подальшого схвалення спірного договору зі сторони ТОВ "Клін Стрім".

6.44. Приймаючи рішення про обґрунтованість вимог ТОВ "Клін Стрім" та задовольняючи зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що спірний договір суперечить вимогам статті 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а тому підлягає визнанню недійсним.

6.45. Як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, суди установивши обставини, що ОСОБА_8 (комерційний директор ТОВ "Клін Стрім") та ОСОБА_9 (директор ТОВ "Він Стрім") є рідними братами, зазначили що вказані особи є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

6.46. Закон України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

6.47. Водночас у статті 1 Закону міститься визначення таких понять, зокрема: корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

6.48. Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом (у редакції із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції" від 12.02.2015).

6.49. Статтею 22 Закону передбачено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

6.50. Відповідно до вимог частини першої статті 28 Закону визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

6.51. Статтею 60 Закону передбачено, що особам, зазначеним у пунктах 1.2 частини першої статті 3 цього Закону, а також особам, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, забороняється: відмовляти фізичним або юридичним особам в інформації, надання якої цим фізичним або юридичним особам передбачено законом; надавати несвоєчасно, недостовірну чи не в повному обсязі інформацію, яка підлягає наданню відповідно до закону.

6.52. Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що дія цього Закону не розповсюджується на правовідносини які виникли у зв`язку з укладанням спірного договору, а до спірних правовідносин, з урахуванням фактичних встановлених судами обставин підлягає застосуванню спеціальний закон - Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та норми Цивільного кодексу України.

6.53. У розгляді даної справи колегія суддів виходить із того, що звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

6.54. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).

6.55. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 03.11.2020 у справі №920/611/19 від 24.02.2021 у справі № 910/1873/20.

6.56. Проте, як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій у розгляді даної справи застосували норми права які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин та не застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.

6.57. Так, за висновком суду першої та апеляційної інстанції, такі дії директора ТОВ "Клін Стрім" - ОСОБА_1 не відповідають вимогам частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а спірний договір є таким, що вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. Водночас, суди виходили із того, що підставою позовних вимог ТОВ "Клін Стрім" частину першу статті 232 ЦК України не визначено.

6.58. Колегія суддів зазначає про помилковість таких висновків з огляду на таке.

6.59. За положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

6.60. Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

6.61. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

6.62. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

6.63. Зокрема, Суд виходить із того, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Аналогічний висновок міститься у пункт 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц.

6.64. Отже, у зазначеному контексті, з огляду на предмет і підстави заявленого позову, залишилося поза увагою суду і питання щодо відповідності спірного договору вимогам частини першої статті 232 ЦК України.

6.65. Зокрема, місцевий та апеляційний господарські суди встановивши обставини, що ОСОБА_1 станом на час укладання спірного договору мав право на вчинення таких дій від імені ТОВ "Клін Стрім" не надали оцінки доводам позивача та не дослідили того, чи є обставина наявності родинних зв`язків між підписантами спірного договору тією самою обставиною, яка може свідчити про недобросовісність директора ТОВ "Клін Стрім" та таких, що вчинені з особистою заінтересованістю зі зловживанням останнім своїми посадовими обов`язками, що в силу положень частини першої статті 232 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

6.66. Водночас зміст прийнятих у справі рішень судів попередніх інстанцій свідчить про те, що суди здійснюючи розгляд справи вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду не врахували. Вказуючи фактично, на обставини "зловмисної домовленості" представників сторін договору та зазначаючи про те, що ТОВ "Клін Стрім" не визначено частину першу статті 232 ЦК України підставою позовних вимог суди не виконали свого обов`язку щодо застосування для вирішення спору належних приписів юридичних норм у випадку неправильного зазначення їх позивачем, хоча вказали на них.

6.67. Отже, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних і правових підстав позову, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог у вказаній частині, і як наслідок, оскаржувані рішення та постанову в частині задоволення зустрічних позовних вимог на підставі статей 92 та 241 ЦК України, положень пункту 3 частини першої статті 3, статей 61, 651 та 67 Закону України "Про запобігання корупції" ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження.

6.68. Водночас помилкова з огляду на встановлені обставини справи юридична кваліфікація судами попередніх інстанцій позовних вимог свідчить про порушення судами вимог процесуального права, закріплених у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236-238, 282 ГПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

6.69. З огляду на наведене суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи, що є порушенням вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, включаючи дослідження обставин щодо виконання юридичними особами договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, керуючись законом.

6.70. Під час нового розгляду справи судам слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

6.71. Щодо доводів касаційної скарги в частині порушення судами норм процесуального права та прийняття рішення у справі про права та обов`язки ОСОБА_10 та не залучення останнього до розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

6.72. За змістом частин першої, третьої, четвертої статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

6.73. Верховний Суд відхиляє такі доводи як необґрунтовані з огляду на те, що зміст заявлених позовних вимог як за первісним позовом так і за зустрічним позовом свідчить, що спірні правовідносини стосуються виключно юридичних осіб, які є сторонами у справі, водночас доводи викладені у касаційній скарзі у даній справі, і судове рішення прийняте за результатами розгляду справи №906/610/20 ніяким чином не може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 щодо сторін спору, оскільки останній не є стороною спірного договору та не є особою якої стосується спірна інформація.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

7.2. Відповідно до пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

7.3. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу ТОВ "Він Стрім" слід задовольнити частково, оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Судові витрати

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює і не ухвалює нове рішення (частина чотирнадцята статті 129 ГПК України), розподіл судових витрат Касаційним господарським судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 29.01.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.20201 зі справи №906/601/20 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова