ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021м. ДніпроСправа № 904/2572/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 31301827)

до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 03340920)

про стягнення 336 656,47 грн. 3% річних та 506 985,03 грн. інфляційних втрат

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Сосновська Н.В., довіреність, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №31/011292 від 05.03.2021 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" заборгованості на загальну суму 910 440,14 грн., з яких:

- 403 455,11 грн. 3% річних за період з 27.06.2019 по 11.03.2021;

- 506 985,03 грн. інфляційні втрати за період з вересня 2019 року по січень 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2011 у справі №29/5005/16170/2011 стягнуто з відповідача на користь позивача суму 28 379 669,39 грн. основного боргу, 8 152 511,43 грн. збитків від інфляції, 1 872 680,19 грн. 3% річних, 8 101,35 грн. витрат по сплаті державного мита, 89,14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Таким чином, вказаним рішенням підтверджено факт утворення у відповідача перед позивачем основного боргу у сумі 28 379 669,39 грн. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2012 у справі №29/5005/16170/2011, розстрочене виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2011 щодо сплати боргу в сумі 40 753 471,25 грн. протягом 10 років шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у сумі 339 612,25 грн., починаючи з 10.10.2012 по 10.10.2021.

Також рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі №904/4137/19 стягнуто з відповідача на користь позивача стягнуто 570 393,35 грн. 3% річних за період з 11.09.2016 по 26.06.2019, та 2 525 133,95 грн. інфляційних втрат за період з вересня 2016 по травень 2019.

Станом на дату подання позову рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2011 у справі №29/5005/16170/2011 та рішення від 17.12.2019 у справі №904/4137/19 не виконані в повному обсязі, жодних коштів позивач на виконання рішення суду в добровільному або примусовому порядку не отримав. У зв`язку з тим, що вказане грошове зобов`язання зі сплати основного боргу за договором відповідачем не виконане, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних.

Ухвалою суду від 22.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2572/21, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.04.2021 о 12:30 год.

До суду 12.04.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву яким просить суд позовну заяву задовольнити частково, а саме стягнути з АТ "Дніпропетровськгаз" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 3% річних у розмірі 280, 70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 707, 55 грн., в задоволенні решти позову відмовити. Відповідач стверджує, що для розрахунку інфляційних втрат та 3% річних позивач невірно визначив суму залишку основного боргу, оскільки за даними позивача у позовній заяві сума залишку основного боргу складається із сум основного боргу, пені, інфляційних втрат, 3% річних, державного мита та ІТЗ, а нарахування інфляційних втрат та 3% річних можливе виключно на суму основного боргу, розмір якого станом на початок вересня 2019 року до 25.09.2019 становив 243 935,22 грн.

Також відповідач просить суд здійснювати розгляд справи №904/2572/21 в загальному провадженні, відповідач заперечує проти розгляду справи в спрощеному провадженні, у зв`язку з тим, що дана справа є складною, оскільки позивач здійснює розрахунки інфляційних втрат та 3% річних на складові платежу, на які не може бути здійснено таке нарахування, а тому, АТ "Дніпропетровськгаз" необхідно наочно пояснити суду в чому полягає неправильність розрахунків позивача.

На електрону пошту суду 19.04.2021 надійшла відповідь позивача на відзив в якому зазначає, що має право на стягнення встановлених статтею 625 Цивільного кодексу України сум: 3% річних та інфляційних нарахувань. Що стосується питання проведення розрахунків, то позивач зазначає, що частину суми коштів, що надійшли на рахунок ДК "Газ України", на підставі ст. 534 Цивільного кодексу України позивач зарахував у погашення судового збору за судовим рішенням. Зазначені обставини були детально розглянуті Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/4137/19 і підтверджені його рішенням. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, зокрема встановлено, що "здійснивши оцінку зазначених доводів Відповідача, враховуючи подані ним докази, зокрема, платіжні доручення № 4941 від 30.07.2019 на суму 339 612,25 грн. та № 5796 від 28.08.2019 на суму 339 612,25 грн. (а.с. 143, 144), суд дійшов висновку, що позивач безпідставно не врахував зазначені платежі при розрахунку суми відсотків річних за період з 30.07.2019 по 10.09.2019.". Звертаючись з позовом позивач виходив з тих обставин, що рішенням від 17.12.2019 у справі № 904/4137/19 Господарського суду Дніпропетровської області, яким частково задоволено вимоги позивача; виключено період з 27.06. по 10.09.2019, для нарахування 3% річних, тому його було включено до позовних вимог у справі № 904/2572/21.

Також позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи №904/2572/21 по суті за наявними у ній матеріалами без участі представника ДК "Газ України" та задоволення позовних вимог у повному обсязі. ДК "Газ України" з урахуванням та на виконання положень ст. 182 Господарського процесуального кодексу України повідомляє про те, що позивач у даній справі не бажає укласти мирову угоду, передавати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутись до суду для проведення врегулювання спору за участю судді, зазначає, що позивачем повідомлені про всі відомі йому обставини справи, які входять до предмету доказування та подано всі наявні пов`язані з такими обставинами докази. Крім того, позивач повідомляє господарський суд, що ДК "Газ України" не може направити повноважного представника для участі у судовому засіданні у зв`язку з введенням посиленого карантину у місті Києві до 30.04.2021.

Внаслідок складності цього спору та у зв`язку з необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, є доцільним перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2021 вирішено розглядати справу №904/2572/21 за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 08 червня 2021 року о 11:30год.

Відповідачем 23.04.2021 до суду подані заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень в яких зазначає, що відповідач жодним чином не заперечує обов`язок оплати отриманого природного газу від позивача згідно договору поставки природного газу. Навпаки, відповідач зазначає про наявність прострочення з оплати природного газу, однак позивач не правильно розраховує розмір відповідальності, зокрема, позивач здійснює неправомірне нарахування інфляційних втрат та 3% річних та пеню, інфляційні втрати та 3% річних, які включені в щомісячний платіж згідно судового рішення.

Також відповідач зазначає, що станом на 11.09.2019 заборгованість АТ "Дніпропетровськгаз" перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" за переданий природний газ становила 243 935,22 грн., а 25.09.2019 заборгованість з основного боргу була погашена в повному обсязі, а тому позивач вводить суд в оману щодо розміру основного боргу відповідача станом на 11.09.2019 та черговості погашення заборгованості за переданий природний газ.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач вводить суд в оману, що рішенням суду у справі №904/4137/19 не було стягнуто з АТ "Дніпропетровськгаз" 3% річних за період з 27.06.2019 по 10.09.2019.

На електрону пошту суду 01.06.2021 надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог посилаючись на те, що при здісненні розрахунку помилково не враховано оплати здійснені АТ "Дніпропетровськгаз" 30.07.2019 та 28.08.2019 і на підставі цього позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення 3% річних. Таким чином позивач просить стягнути заборгованості на загальну суму 843 641,50 грн., з яких:

- 336 656,47 грн. 3% річних за період з 11.09.2019 по 11.03.2021;

- 506 985,03 грн. інфляційні втрати за період з вересня 2019 року по січень 2021 року.

Підготовче засідання 08.06.2021 відкладено на 22.06.2021 о 14:30 год.

До суду 18.06.2021 відповідачем подано відзив на заяву про зменшення позовних вимог в якому зазначає, що сума боргу на яку позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних втрат не відповідає фактичним обставинам, оскільки вона складається не з основного боргу за договором поставки, а з основного боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат, державного мита та суми на інформаційно-технічне забезпечення. Розрахунки позивача є невірними та такими, що спростовуються доказами і конррозрахунками, здійсненим у відзиві на позовну заяву.

На електрону пошту суду 22.06.2021 надійшло клопотання позивача про розгляд справи по суті за наявними у ній матеріалами без участі представника Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 06.07.2021 о 12:50год.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 06.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2009 року між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", (далі - покупець) укладено договір №06/09-21 поставки природного газу (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти від постачальника та оплатити природний газ на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 3.5 договору кількість газу, поставленого покупцю, закріплюється щомісячними актами приймання-передачі газу, які підписуються постачальником і покупцем. Не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов`язується надати постачальнику два примірники акту приймання-передачі газу, підписаних та скріплених печаткою покупця, в яких зазначаються фактичні обсяги переданого газу, його фактична ціна та вартість. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Відповідно до вимог п. 6.1 договору оплата за газ проводиться Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості обсягів газу, запланованих для поставки, за 5 банківських днів до початку місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 10 числі, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2011 у справі № 29/5005/16170/2011 позов задоволено частково. Стягнуто відповідача на користь позивача 28 379 669,39 грн. основної заборгованості, 8 152 511,43 грн. інфляційних збитків, 1 872 680,19 грн. 3% річних, 8 101,35 грн. державного мита, 89,14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 30 384 490, 67 грн. провадження у справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою суду апеляційної інстанції від 13.03.2012 рішення Господарського суду Дніпропетровської області змінено, викладено його в наступній редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 28 379 669, 39 грн. основної заборгованості, 8 152 511, 43 грн. інфляційних збитків, 1 872 680, 19 грн. 3% річних, 8 101, 35 грн. державного мита, 89, 14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 74 033 823, 38 грн. боргу провадження у справі припинити. В решті позовних вимог відмовити.".

Постановою Вищого господарського суду України від 06.06.2012 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2012 у справі №29/5005/16170/2011 в частині відмовлено у задоволенні вимог про стягнення пені скасовано. В цій частині прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 2 340 419 грн. 75 коп. пені. В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2012 відстрочено виконання рішення суду від 27.12.2011 та постанови Вищого господарського суду України від 06.06.2012 терміном до 06.08.2013.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2012, з урахуванням внесених виправлень (ухвала від 08.11.2012), надано розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2011 та постанови Вищого господарського суду України від 06.06.2012 про стягнення з Відповідача на користь Позивача 40 753 471,25 грн. протягом 10 років шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у сумі 339 612,25 грн. починаючи з 10 жовтня 2012 року по 10 жовтня 2022 року.

Постановою суду касаційної інстанції від 29.01.2013, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2012 у справі №29/5005/16170/2011 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 12.03.2013 скасовано постанову Вищого господарського суду України від 06.06.2012 у справі № 29/5005/16170/2011, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

17.04.2013 Вищим господарським судом України прийнято постанову, якою постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2012 у справі №29/5005/16170/2011 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 залишено без змін, у справі №904/4137/19 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 570 393,35 грн. три проценти річних, 2 525 133,95 грн. інфляційних втрат, 46 432,91 грн. витрат зі сплати судового з бору.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.10.2020 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2020 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі № 904/4137/19 відкрите на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019, яке набрало законної сили 12.08.2020, видано 09.11.2020 наказ про примусове виконання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 по справі №904/4137/19 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 570 393,35грн. трьох процентів річних, 2 525 133,95грн. інфляційних втрат, 46 432,91грн. витрат зі сплати судового з бору, оскільки 17.08.2020 відповідачем здійснено добровільне погашення заборгованості за рішенням суду у справі № 904/4137/19 на загальну суму 3 141 960, 21 грн., про що свідчать платіжні доручення №№11111898, 11111899.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що станом на момент розстрочення (10.10.2012) у справі №29/5005/16170/2011, відповідач за умовами договору, у передбачені таким договором строки, був зобов`язаний сплатити 28 379 669,39 грн. основного боргу за переданий природний газ, а отже, у зв`язку з невиконанням у встановлений договором строк, в порядку ст. 612 Цивільного кодексу України є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Позивач, посилаючись на те, що судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, позивач розрахував інфляційні втрати за період з вересня 2019 року по січень 2021 року у сумі 506 985,03 грн., а також, та 3% річних за період з 11.09.2019 по 11.03.2021 у сумі 336 656,47 грн. в межах залишків основного боргу, з урахуванням внесених відповідачем платежів.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення оплати.

Дніпропетровським апеляційним господарським судом 10.10.2012 прийнято постанову про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.11 та постанови Вищого господарського суду України від 06.06.12 про стягнення з Відповідача на користь Позивача суми 40 753 471,25 грн. протягом 10 років шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у сумі 339 612,25 грн. починаючи з 10 жовтня 2012 року по 10 жовтня 2022 рік .

Отже, приймаю зазначену постанову, суд апеляційної інстанції надав розстрочення виконання рішення суду на всю суму, включаючи сплату основного боргу, нарахувань, а також, витрати на оплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зважаючи на те, що здійснені відповідачем оплати від 30.07.2019, 28.08.2019, 25.09.2019 (а.с. 92-94) в призначенні платежу містили посилання на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2012, позивач мав право здійснювати зарахування отриманих коштів в рахунок будь-якої зі складових суми боргу, яка погашалася зазначеними черговими платежами, в тому числі, в рахунок погашення витрат, пов`язаних з одержанням виконання, що відповідає приписам ч. 1 ст. 534 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №916/190/18, що викладений в постанові від 04.06.2019, згідно з яким розстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє останнього від наслідків порушення відповідного грошового зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що при здійсненні розрахунку, позивачем невраховані сум платежів, які були проведені 30.07.2019, 28.08.2019 та 25.09.2019 року, внаслідок чого невірно визначено суму основного боргу з якої здійснено розрахунок.

Якщо залишкова сума боргу станом на 27.06.2019 складає 923 159,72 грн. (а.с. 82 том 1) то враховуючи сплату відповідачем 30.07.2018 та 28.08.2019 по 339 612,25 грн. (разом 679 224,50 грн.) то залишок складає 243 935,22 грн. на 01.09.2019. Відповідно 3% річних та інфляційні втрати потрібно розраховувати на суму 243 935,22 грн. з 11.09.2019 по 24.09.2019, тому що 25.09.2019 було сплачено 339 612,25 грн. Тобто на 25.09.2019 не залишилося боргових зобов`язань відповідача перед позивачем згідно рішення у справі №29/5005/16170/2011

Після здійснених судом підрахунками, з урахуванням наведених оплат, загальний розмір 3% річних за період з 11.09.2019 по 124.09.2019 становить 280,70 грн., інфляційні втрати за вересень 2019 року - 1 707,55 грн.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у сумі 1 988,24 грн., з яких: 280,69 грн. 3% річних та 1 707,55 грн. інфляційних втрат, в решті позову слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору суд враховує наступне.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальні питання повернення сплачених сум судового збору врегульовано статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Згідно платіжного доручення №5 від 04.03.2021 (а.с.9) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 13 656,60 грн.

Оскільки позивачем зменшені позовні вимоги, сплачений судовий збір підлягає поверненню із державного бюджету у розмірі 1 001,98 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладає на відповідача у сумі 29,82 грн.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення 336 656,47 грн. 3% річних та 506 985,03 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 03340920) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 31301827) 280,69 грн. 3% річних та 1 707,55 грн. інфляційних втрат та 29,82 грн. судового збору.

В решті позовні вимоги відмовити.

Повернути Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 31301827) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 1 001,98 грн., перерахований платіжним дорученням №5 від 04.03.2021, оригінал якого міститься в матеріалах справи, видати ухвалу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Дата складення повного судового рішення - 16.07.2021.

Суддя Е.М. Бондарєв