ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 р. Справа № 917/116/21

Суддя Ціленко В.А., розглянувши матеріали справи № 917/37/21 -

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістік", вул.Є.Харченка, 42, м. Київ, 02088, адреса для листування: пров. Спортивний, 2-А, м. Полтава, 36014

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет Екопродукт", вул. Європейська, 66, м. Полтава, 36002

про стягнення 106 016,99 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Представники сторін:

від позивача: Литовченко А.Ю.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістік" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет Екопродукт" 106 016,99 грн. з яких 89 208,20 грн. основного боргу, 4 935,81 грн. 20% річних, 2 961,48 грн. пені, 2 666,93 грн. інфляційний витрат та 6 244,57 штрафу відповідно до договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 року.

Відповідач у наданому до суду відзиві та поясненнях позов заперечує в повному обсязі посилаючись на те, що товар Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет Екопродукт" отриманий не був, особи котрі підписували видаткові накладні про отримання товару не мали на це право, в накладних не міститься назва посада особи котра приймала товар, а також підпис та прізвище отримувача товару. Також посилається на те, що в дати підписання договору директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет Екопродукт" знаходилась за межами країни.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Відповідно до умов Договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістік", м. Київ зобов`язалося передати у власність товар (алкогольні напої), а Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет Екопродукт", м. Полтава прийняти та оплатити його на умовах Договору.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов`язань і просить суд стягнути залишок боргу та нарахування, що складають додаткову відповідальність, у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім чи іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання Договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістік", м. Київ протягом серпня-вересня 2020 було поставлено товар на загальну суму 89 971,62 грн., що підтверджується видатковими накладними:

Номер накладноїДата видатковоїСума за
накладноїнакладною (грн.)
24661/2339507.08.20201 508,04
25129/2379712.08.20202 252,16
25424/2410614.08.20204 763,40
25428/2410814.08.20202 706,96
25715/2436615.08.20203 805,92
25844/2445218.08.20208 002,08
26332/2501421.08.20202 344,26
26331/2501321.08.20201 664.70
26330/2501221.08.20204 539,84
27054/2555328.08,20201 362,36
27056/2555428.08.20203 384,78
27058/2555528.08.20201 976,88
27055/2560728.08.20202 596,86
28186/2661404.09.20201 651,08
28188/2661504.09.20203 424,80
28189/2661604.09.20203 709,20
28533/2698708.09.20206 249,66
28535/2698808.09.20203 210,90
28537/2698908.09.20201 861,38
28970/2733811.09.20207 714,44
28977/2733911.09.202011 881,56
28979/2741911.09.20204 945.62
28980/2742011.09.20204 414,74

Також, вищевказана сума за поставлений товар підтверджується витягом з реєстру податкових накладних та самими податковими накладними №1443 від 21.08.2020, №1444 від 21.08.2020, №1445 від 21.08.2020, №1986 від 28.08.2020, №1987 від 28.08.2020, №1988 від 28.08.2020, №2040 від 28.08.2020, №364 від 07.08.2020, №614 від 12.08.2020, №831 від 14.08.2020, №833 від 14.08.2020, №994 від 15.08.2020, №1061 від 18.08.2020, №229 від 04.09.2020, №230 від 04.09.2020, №231 від 04.09.2020, №533 від 08.09.2020, №534 від 08.09.2020, №535 від 08.09.2020, №888 від 11.09.2020 №889 від 11.09.2020, №942 від 11.09.2020, №943 від 11.09.2020.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. За умовами п. 6.1. Договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 розрахунок за товар здійснюється Покупцем протягом 21 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку. Однак, відповідач у справі, як покупець, свої зобов`язання не виконав, повернув продавцю товар на суму 763,42 грн. (згідно накладної № 23395 від 07.08.20 року), а тому залишок боргу склав 89 208,20 грн.

З урахуванням викладених обставин заборгованість є доведеною належними доказами та підлягає стягненню з боржника.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 9.2. Договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 сторони обумовили, що у випадку порушення Покупцем строків оплати отриманого від Постачальника товару, Покупець сплачує 20% річних від суми боргу, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 4 935,81 грн. річних та 2 666,93 грн. інфляційний витрат.

Згідно ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань повинен оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 7.1. Договору поставки Договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару, Покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків, що дає правові підстави для стягнення з відповідача 2 961,48 грн. пені.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись штрафом, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання та є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пунктом 7.1. Договору поставки № БП1681 від 20.03.2019 сторони визначили, що у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару більш ніж на 30 календарних днів, Покупець сплачує штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню 6 244,57 грн. штрафу за порушення грошових зобов`язань.

Заперечення відповідача, щодо невідповідності видаткових накладних, судом до уваги не приймаються враховуючи наступне.

Згідно з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9). Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (частина друга статті 9). Первинний документ в розумінні статті 1- це документ, який містить відомості про господарську операцію, а господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару.

Відповідно до статті 58-1 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Відповідно до вимог абз.9 ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" оспорюванні відповідачем видаткові накладні містять такі обов`язкові реквізити, як дату їх складання; назву підприємства, від імені якого складено документи і якому здійснюється поставка за цими накладними; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особисті підписи в графі "відвантажив" та "отримав" та засвідчені ці дані відтиском печаток сторін.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суд дослідити питання, встановив, що відповідачем не надані пояснення чи відомості, що печатка була загублена останнім, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05 грудня 2018 року у справі № 915/878/16.

При цьому, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Суд звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

Податкові накладні котрі надані позивачем у справі, а також витребувані у Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області документи, які підтверджують прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю Маркет Еконродукт товар оцінюються судом у сукупності з іншими доказами у справі. Судом при цьому враховано положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару, а також на підставі викладеного здійснення між сторонами господарських операцій за спірними накладними по поставці товару. Подібна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у постанові від 04.11.2019 у справі № 905/49/15.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 232-233,237-238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет Екопродукт" (вул. Європейська, 66, м. Полтава, 36002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістік" (вул.Є.Харченка, 42, м. Київ, 02088, адреса для листування: пров. Спортивний, 2-А, м. Полтава, 36014, ) 89 208,20 грн. основного боргу, 4 935,81 грн. 20% річних, 2 961,48 грн. пені, 2 666,93 грн. інфляційний витрат, 6 244,57 штрафу та 2 270,00 судового збору.

3. Видати наказ після набрання даним рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 19.07.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання

чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В.А.