ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 липня 2021 року Справа № 903/224/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до Фізичної особи-підприємця Мазік Алли Степанівни

про стягнення 92102 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Гринчук І. С. (адвокат, довіреність № 102/1 від 20.04.2021);

від відповідача: н/з;

встановив: Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулися з позовом до фізичної особи-підприємця Мазік Алли Степанівни про стягнення 92102 грн., з них: 87921 грн. заборгованості по орендній платі, 4181 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат за електричну енергію.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди № 1735/841/15 від 01.02.2015 в частині розрахунків за оренду торгівельного місця та неналежним виконанням умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 1735/841/15е від 01.01.2020 в частині оплати за використану електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Волинської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.04.2021.

В судовому засіданні 21.04.2021 було оголошено перерву до 19.05.2021, про дату й час розгляду справи, сторін повідомлено під розписку.

19.05.2021 суд з власної ініціативи постановив продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів - по 02.07.2021; постановив на місці відкласти підготовче засідання на 02.06.2021.

02.06.2021 з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, суд ухвалив на місці задовольнити клопотання відповідача та відкласти підготовче засідання 16.06.2021.

16.06.2021 суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.06.2021, 16:30 год.

29.06.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості представнику ознайомитися із матеріалами справи. Представником зазначено, що 29.06.2021 з Мазік А. С. укладено договір про надання правничої допомоги № 38/21.

В судове засідання 29.06.2021 представник відповідача, відповідач не прибули, відповідач належним чином була повідомлена про дату й час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 314 від 22.06.2021.

В судовому засіданні 29.06.2021 з метою дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, суд ухвалив на місці відкласти розгляд справи на 14.07.2021.

14.07.2021 в судове засідання відповідач не прибула. Факт належного повідомлення відповідача про дату й час розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 173 від 05.07.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2021 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

01.02.2015 між Волинською обласною спілкою споживчих товариств (далі орендодавець, позивач) та фізичною особою - підприємцем Мазік Аллою Степанівною (далі орендар, відповідач, ФОП Мазік Алла Степанівна) укладено Договір оренди № 1735/841/15 торговельного місця (а.с. 8-10) (далі-Договір).

Відповідно о п. 2.1. Договору предметом Договору є торговельне місце № 841 - бар «Дипломат», загальною площею 70,00 кв. метрів що розташоване на Завокзальному ринку за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого, 1 (далі - «Торговельне місце») яке надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендареві для розміщення об`єкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю орендодавця) для провадження торговельної діяльності. Передача торговельного місця в тимчасове платне користування не спричиняє передачу орендареві права власності на це місце, його власником залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом терміну дії цього Договору без права суборенди та приватизації.

Згідно пункту 3.1. Договору вступ орендаря у користування торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами даного Договору. Підписання даного Договору свідчить про те, що орендар отримав у користування торговельне місце.

Відповідно до п.4.1. Договору сторони погодили, що з 01 лютого 2015 року по 31 грудня 2018 року розмір орендної плати за торговельне місце складає 4200,00 грн. на місяць в т.ч. ПДВ.

Протягом грудня 2018 року сторони зобов`язанні укласти додаткову угоду до даного Договору про встановлення розміру орендної плати на наступні 5 років дії Договору з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2024 р. У випадку не укладення такої додаткової угоди даний Договір припиняє свою дію з 31 грудня 2018 року.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць після першого місця дії Договору визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати, визначеної п. 4.1., на офіційний індекс інфляції за попередній місяць. При цьому скоригована сума орендної плати не може бути нижчою за встановлену Договором.

Згідно п.1 Додаткової угоди № 4 до Договору оренди № 1735/841/15 торговельного місця від 01.01.2015р., розмір орендної плати за торговельне місце з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року складає 8050,00 грн. на місяць в т.ч. ПДВ. (а.с. 11).

Згідно п. 1 Додаткової угоди № 5 до Договору оренди № 1735/841/15 торговельного місця від 01.01.2015р., розмір орендної плати за торговельне місце з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року складає 8750 грн. на місяць в т.ч. ПДВ. (а.с. 12).

Протягом грудня 2020 року сторони зобов`язалися укласти додаткову угоду до даного Договору про встановлення розміру орендної плати на період дії Договору з 01.01.2021 по 31.12.2024.

У випадку не укладення такої угоди, даний Договір припиняє свою дію з 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 4.2. Договору орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендаря, не пізніше 15-го числа поточного місяця (розрахункового місяця).

Пунктом 4.3. даного Договору передбачено, що до розміру орендної плати не включається розмір компенсації за спожиту електроенергію, що розраховується відповідно до показників лічильника, розміщеного на об`єкті торгівлі або Торговельному місці та сплачується до 5 - го числа наступного місяця за розрахунковим.

Згідно п. 8.1. сторони дійшли згоди, що цей Договір є укладеним по 14.09.2031.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання згідно з Договором оренди. Передав відповідачу торговельне місце, що відповідачем і не заперечується.

Відповідач умови Договору в частині сплати орендної плати за період з грудня місяця 2019 року по липень 2020 року виконувала частково, у останньої виникла заборгованість на суму 45050,00 грн. по несплаті орендної плати.

22 липня 2020 року між Волинською облспоживспілкою та ФОП Мазік Аллою Степанівною було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості у сумі 45050,00 грн. який є похідним від Договору оренди № 1735/841/15 торговельного місця від 01.02.2015 (а.с.13).

Пунктом 1.1. Договору про реструктуризацію від 22.07.2020 було розстрочено заборгованість 45050,00 грн. помісячно, а саме з серпня по грудень місяць 2020 року, де орендар - боржник зобов`язувався сплачувати по 9010,00 грн. кожного місяця.

Проте ФОП Мазік Алла Степанівна з серпня по грудень місяць 2020 року не виконала своє зобов`язання в результаті чого утворилася заборгованість на суму 45050 грн.

Крім того, ФОП Мазік Алла Степанівна умови Договору в частині сплати орендної плати з серпня по грудень місяць 2020 року також виконувала частково.

Станом на 04.03.2021 року заборгованість відповідача перед Волинською обласною спілкою споживчих товариств по сплаті орендної плати становить 87 921,02 грн.

01.01.2020 між сторонами було укладено Договір № 1735/841/15е про технічне забезпечення електропостачання споживача (а.с. 14-15) (далі Договір про технічне забезпечення електропостачання споживача).

Відповідно до розділу 1 Договору про технічне забезпечення електропостачання споживача власник мереж (позивач) забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу (відповідачу) в обсягах згідно з даним Договором з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за використану електричну енергію та отримані послуги.

Відповідно до п. 7.5. Договору про технічне забезпечення електропостачання споживача власник мереж за надані послуги по технічному забезпеченню електропостачання споживач сплачує власнику мереж 0,67 грн. за кожен спожитий кВТ електричної енергії.

Розрахунок за використану електричну енергію проводиться відповідно до цін і тарифів зазначених в рахунках, виставлених власнику мереж постачальником електричної енергії-ТзОВ «Волиньелектрозбут» та оператором систем розподілу ПрАТ «Волиньобленерго» (п. 7.4. Договору).

ФОП Мазік Алла Степанівна умови Договору № 1735/841/15 про технічне забезпечення електропостачання споживача від 01.01.2020 за грудень місяць 2020 виконала частково.

Станом на 10.03.2021 року заборгованість відповідача перед Волинською обласною спілкою споживчих товариств по сплаті за споживче електроенергію становить у сумі 4 181 гривень.

У зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати згідно даного Договору, яка несплачена понад десять місяців із них чотири місяці підряд, Волинська облспоживспілка 27.01.2021 надіслала на її адресу повідомлення № 15/1 від 25.01.2021 про відмову від Договору оренди № 1735/841/15 торговельного місця від 01.02.2015 (а.с. 23-24). Дане повідомлення відповідачем було отримано 28.01.2021, що підтверджується трекінгом із сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 27).

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 144 Господарського кодексу України(далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст .173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із Договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 87921 грн. заборгованості по орендній платі суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ст. 760 ЦК України).

Згідно ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання взятих на себе зобов`язань згідно Договору оренди за період з 23.12.2019 по 31.01.2021 частково сплачено 30 300 грн. орендної плати, однак наявна заборгованість в розмір 87 921,02 грн. за заявлений період.

Даний факт відповідачем не спростовано, підтверджено матеріалами справи, а отже позовні вимоги про стягнення із відповідача 87921 грн. орендної плати підлягають до задоволення в повному розмірі.

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 4181 грн. оплати за використану електричну енергію згідно Договору № 1735/841/15е про технічне забезпечення електропостачання споживача, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, Договір № 1735/841/15е про технічне забезпечення електропостачання споживача за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Згідно с. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки в Договорі № 1735/841/15е про технічне забезпечення електропостачання споживача сторони передбачили обов`язок відповідача зі сплати витрат по електроенергії та технічного забезпечення електропостачання, свій обов`язок з оплати наданих послуг з передачі електричної енергії відповідач не виконала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4181,24 грн., суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості в розмірі 4181 грн. з оплати витрат по електроенергії та технічного забезпечення електропостачання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України( далі- ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

В даному випадку відповідач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві, не подав контррозрахунку чи будь-яких доказів в підтвердження належного виконання Договорів, укладених з позивачем.

Беручи до уваги викладене суд вважає, що позовні вимоги Волинської обласної спілки споживчих товариств до фізичної особи-підприємця Мазік Алли Степанівни про стягнення 92102 грн., з них: 87921 грн. заборгованості по орендній платі та 4181 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат за надані послуги з передачі електричної енергії підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи щодо розподілу судових витрат на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, відсутність правових підстав для звільнення відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270 грн. судового збору.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мазік Алли Степанівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (вул.Ковельська,13, м. Луцьк, Волинська область, 43016, ) 92102 грн (дев`яносто дві тисячі сто дві гривні 00 коп.), з них 87921 грн заборгованості по орендній платі, 4181 грн заборгованості по відшкодуванню витрат за електричну енергію, а також 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 15.07.2021

Суддя А. С. Вороняк