ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021м. ДніпроСправа № 904/2681/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

За позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800; ідентифікаційний код 14360570)

до ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

про стягнення 20 750 грн. 55 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №2368/20 від 22.05.2020), в якій просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 20 750 грн. 55 коп., що складає 14 742 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом, яка виникла відповідно до умов Договору від 22.10.2018, 3 722 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 596 грн. 74 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 1 688 грн. 18 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем в складі учасників провадження визначено відповідачем фізичну особу - ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 суд звернувся до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58, каб. 213) щодо надання протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання цієї ухвали суду та надіслати на поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області у паперовій формі інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (відоме місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 ).

16.12.2020 від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05.05.2011 по 03.03.2020.

29.12.2020 Господарським судом Дніпропетровської області здійснено запит до Адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Дніпропетровській області про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (відоме місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 ).

19.01.2021 від Адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Дніпропетровській області надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 до 05.05.2011.

Враховуючи те, що господарським судом було здійснено всі заходи щодо встановлення місця проживання відповідача, тому ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2681/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у заяві (вх.№8824/21 від 19.02.2021) про заміну адреси учасника справи просить надсилати поштову кореспонденцію на адресу: АДРЕСА_2, ОСОБА_1 .

Також відповідач у запереченнях (вх.№8825/21 від 19.02.2021) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження просить суд вирішити питання щодо слухання справи за правилами загального позовного провадження.

19.02.2021 від відповідача надійшла заява (вх.№8826/21 від 19.02.2021) про ознайомлення з матеріалами справи № 904/2681/20.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 відмовлено ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у задоволенні заяви (вх. №8825/21 від 19.02.2021) про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві (вх№14196/21 від 22.03.2021) просить: - розірвати договір б/н від 22.10.2018 між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 з моменту подачі позову, щоб уникнути нарахування додаткових незаконних пені та відсотків позивачем; - застосувати строк позовної давності, тому, що сплив трирічний строк до заявлених вимог, що є підставою для відмовлення в позові позивачу; -з астосувати строк позовної давності до вимог про стягнення штрафу та пені.

Позивач у відповіді (вх.№22751/21 від 07.05.2021) на відзив просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі, зазначає, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, на підставі Заявки на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» від 22.10.2019 (надалі - заява) Фізична особа-підприємець Сухової Ліліани Євгенівни приєдналася до "Умов та правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» в мережі Інтернет за адресою httр://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (надалі - Умови), цією Заявкою становлять Кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

Відповідно до умов Кредитного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до пункту 3.2.6.1 Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (надалі - ліміт) на поточний рахунок клієнта (надалі - кредит) на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг (надалі - Умови або Договір) в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим договором терміни.

Позивач зазначає, що він виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 20 000 грн.00коп.

Як вбачається, позивач зазначає, що кредитним лімітом відповідач почав користуватися з 10.07.2018, дата закінчення - 10.07.2019. При цьому, відповідач порушив свої зобов`язання за договором, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом у встановлені строки не повернув.

Відповідно до пункту 3.2.6.3.1 Умов, за користування кредитом клієнт сплачує банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі, зазначеному в Тарифах банку, що діють на момент надання кредиту. Комісія сплачується щомісяця до 1 числа, що слідує другим за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта.

Комісія, що не сплачена в строк, що зазначений в цьому пункті, вважається простроченою (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.6.2.3.10 Умов).

Згідно з пунктом 3.2.6.3.2 Умов за користування кредитом з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, розмір яких визначено тарифами банку, за винятком пільгового періоду.

У відповідності з пунктом 3.2.6.3.5 Умов розрахунок процентів за користування кредитом банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку клієнта дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості з кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал розрахунку процентів не включається. Сплата процентів за користування кредитом у поточному місяці здійснюється з першого по останнє число наступного місяця. Проценти, що несплачені в строк, що зазначений в абзаці 3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.6.2.3.10).

Пунктом 3.2.6.3.6 Умов встановлено, що в разі непогашення клієнтом заборгованості за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, клієнт зобов`язаний погасити заборгованість по кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісію, але не менше в розмірі мінімального щомісячного платежу, який складає 10% від дебетового сальдо, що існувало на останнє число місяця, що слідує за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, та сплатити комісію згідно пункту 3.2.6.3.1.

Відповідно до пункту 3.2.6.3.8 Умов погашення кредиту, сплата процентів та комісії здійснюється в національній валюті України.

Згідно з пунктом 3.2.6.5.1 Умов строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що Банк має право пролонгувати строк користування кредитом. Продовження обслуговування ліміту відповідно до цього пункту можливе за умови, що по закінченню останнього дня строку на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено проценти та комісія.

У підписаній Заяві від 22.10.2018 (а.с.11) встановлено розмір відсоткової ставки - 30%, а також розмір щомісячної комісії 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць.

За розрахунком позивача, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором відповідач станом на 17.03.2020 має заборгованість перед позивачем у розмірі 20 750 грн. 55 коп., яка складається з:

- 14 742 грн. 64 коп. - заборгованості за кредитом;

- 3 722 грн. 99 коп. - заборгованості з відсотків за користування кредитом;

- 596 грн. 7 4коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом;

-1 688 грн. 18 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

13.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань був внесений запис про припинення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Сухової Ліліани Євгенівни .

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для Фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року у справі № 3-788гс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 12-113гс18.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За статтею 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема, поточні рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Так, згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (частина четверта статті 1068 Цивільного кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Всупереч положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом) доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано та разом із тим, поданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за кредитом останнім не спростований.

Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернені позики.

Стаття 1049 Цивільного кодексу України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Перевіривши розрахунки позивача щодо заборгованості по кредиту, відсотків за користування кредитом та заборгованості по комісії, судом встановив, що їх здійснено вірно.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту, позовні вимоги в частині стягнення 14 742 грн. 64 коп. - заборгованості за кредитом, 3 722 грн. 99 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом та 596 грн. 74 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені та застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідач просить суд про застосування строків позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій та заявлених вимог.

В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна зобов`язання та сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3.2.6.4.2 Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення по кредиту. Нарахування пені здійснюється за методом «факт/360», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні.

В пункті 3.2.6.4.6 Умов зазначено, що термін позовної давності щодо вимог про повернення кредиту, стягнення процентів за користування кредитом, неустойки-пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 10 років.

Позивач звернувся до суду з позовом -22.05.2020, тобто до спливу строку позовної давності.

За розрахунком позивача пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за загальний період з 19.07.2019 по 17.03.2020 становить 1 688 грн. 55коп

Розрахунок є обґрунтований, відповідачем не спростований.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо розірвання договору б/н від 22.10.2018.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх№14196/21 від 22.03.2021) просить, зокрема розірвати договір б/н від 22.10.2018 між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_1 , щоб уникнути нарахування додаткових незаконних пені та відсотків позивачем.

Згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (частина 2 статті 188 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 654 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Зазначена вимога повинна розглядатися у судовому порядку.

Відповідач у встановлений строк із зустрічною позовною заявою щодо розірвання договору до суду не звертався, тому вимога про розірвання договору б/н від 22.10.2018 між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_1 , викладена у відзиві на позовну заяву, щоб уникнути нарахування додаткових незаконних пені та відсотків позивачем, не може бути розглянута у провадженні цієї справи.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 102 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800; ідентифікаційний код 14360570) до ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 20 750 грн. 55 коп. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800; ідентифікаційний код 14360570) 14 742 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 64 коп. - заборгованості за кредитом, 3 722 (три тисячі сімсот двадцять дві) грн. 99 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 596 (п`ятсот дев`яносто шість) грн. 74 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) грн. 18 коп. - пені та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"19 " липня 2021 року