ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 912/1625/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кібенко О. Р., Стратієнко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Верхогляд Т. А., Білецької Л. М., Паруснікова Ю. Б.

від 01 лютого 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1) ОСОБА_2 , 2) Приватне акціонерне товариство «Весна»,

про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій

за участю представників:

позивача: Музичко Р. В.

відповідача: не з`явилися

третьої особи-1: Стеценко Т. М.

третьої особи-2: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2020 року ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_3 звернулася до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни (далі по тексту - державний реєстратор Шилова Н. Ю.) про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій/записів, вчинених державним реєстратором Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шиловою Наталією Юріївною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Весна» (ідентифікаційний код 13743004), а саме записи:

- № 0086091 від 19 липня 2019 року (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, - зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів),

- № 1086091 від 23 липня 2019 року (внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміна додаткової інформації).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні реєстраційні записи були внесені за відсутності визначених законом підстав для їх внесення, а саме: за відсутності рішень загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Весна» про зміну місцезнаходження Товариства, його керівника та складу підписантів, а дії державного реєстратора щодо внесення цих записів є протиправними, оскільки були вчинені відповідачем з порушенням частини другої статті 4, частини четвертої статті 17, пунктів 5, 6, 8 частини другої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». За твердженням позивача спірні реєстраційні дії були вчинені державним реєстратором з порушенням територіального принципу: поза межами місцезнаходження Приватного акціонерного товариства «Весна», за відсутності визначених частиною четвертою статті 17 зазначеного Закону необхідних документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, без перевірки державним реєстратором поданих для державної реєстрації документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації, без урахування того, що документи для державної реєстрації були подані особою, яка не мала на це повноважень.

За твердженням позивача вчинення державним реєстратором спірних реєстраційних записів порушує його корпоративні та майнові права, як акціонера та кінцевого бенефіціарного власника Приватного акціонерного товариства «Весна».

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

Згідно з випискою про стан рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 станом на 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 є власником 847 661 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Весна» (ідентифікаційний код зазначеної юридичної особи - 13743004), що складає 50,9614% статутного капіталу Приватного акціонерного товариства «Весна».

Згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24 липня 2019 року, 19 травня 2020 року та 19 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником (контролер) Приватного акціонерного товариства «Весна».

Відповідно до цих витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (розділ «Дані про реєстраційні дії») державним реєстратором Канізької сільської ради Новомиргородського району Шиловою Наталією Юріївною 19 та 23 липня 2019 року до зазначеного реєстру щодо Приватного акціонерного товариства «Весна» були внесені, зокрема, такі записи:

- державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 19.07.2019 18:04:03, 0086091, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо;

державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 23.07.2019 16:12:33, 1086091, Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою.

Відповідно до зазначених записів:

- у розділі «Місцезнаходження юридичної особи» зазначено: « АДРЕСА_1 »;

- у розділі «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» зазначено: ОСОБА_2 19.07.2019 - керівник, представник;

- у розділі «Інформація для здійснення зв`язку» - НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

У травні 2020 року ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_3 звернулася до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни про визнання протиправними та скасування зазначених реєстраційних дій/записів, вчинених державним реєстратором Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шиловою Наталією Юріївною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Весна».

3. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Господарський суд Кіровоградської області рішенням від 21 жовтня 2020 року позовні вимоги задовольнив повністю: визнав протиправними та скасував реєстраційні дії / записи № 0086091 від 19 липня 2019 року та № 1086091 від 23 липня 2019 року, вчинені державним реєстратором Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шиловою Наталією Юріївною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Весна». Стягнув з державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни на користь ОСОБА_1 4 204,00 грн судового збору.

Місцевий господарський суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та виходив з того, що:

- спірні реєстраційні дії/записи були проведені/вчинені відповідачем за відсутності законодавчо визначених підстав, а саме: за відсутності рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Весна» про зміну місцезнаходження та керівника Товариства, за відсутності заяви уповноваженої особи про таку державну реєстрацію змін;

- матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження звернення до державного реєстратора та подання останньому документів, передбачених частиною четвертою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», як і доказів фактичної наявності таких документів, які законодавчо визначені підставою для проведення спірних реєстраційних записів;

- при проведення спірних реєстраційних дій щодо Приватного акціонерного товариства «Весна» відповідач порушив визначений частиною 2 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» принцип екстериторіальності, оскільки при їх проведенні місцезнаходженням зазначеної юридичної особи було місто Київ, а державна реєстрація спірних реєстраційних записів була проведена державним реєстратором Кіровоградської області.

- вчинення спірних реєстраційних записів за відсутності на те підстав порушує корпоративні права позивачки як акціонера Приватного акціонерного товариства «Весна» на участь в управлінні цим товариством, впливає на точність і достовірність розміщеної у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі інформації для здійснення зв`язку з акціонерним товариством.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 01 лютого 2021 року скасував рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року у справі № 912/1625/20. У задоволенні позову відмовив. Стягнув із законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 153,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог, проте відмовив у задоволенні позову з підстав заявлення позовних вимог до неналежного відповідача. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що фізична особа Шилова Наталія Юріївна як державний реєстратор на час вчинення спірних реєстраційних дій перебувала у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації - Канізькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, яка як юридична особа, а не фізична особа - Шилова Н. Ю. , яка діяла від імені відповідного державного органу, є належним відповідачем у справі.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі позивачка - ОСОБА_1 просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01 лютого 2021 року, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року залишити в силі.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржниця послалася на пункт 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначила про те, що суд апеляційної інстанцій неправильно застосував пункт 1 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та порушив норми процесуального права, зокрема статті 45, 48 Господарського процесуального кодексу України. Скаржниця зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права при визначенні належного відповідача у правовідносинах про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій / записів, вчинених державним реєстратором.

За твердженням скаржниці у спірних правовідносинах відповідальною особою за ті порушення, з приводу яких поданий позов у цій справі, є саме державний реєстратор, який вчинив в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань спірні реєстраційні записи. При цьому та обставина, що цей державний реєстратор перебуває у трудових відносинах із сільською радою не є нормативно встановленою підставою вважати відповідну сільську раду чи іншого суб`єкта реєстрації окремо від державного реєстратора відповідальною особою за ті правопорушення, з приводу яких поданий позов, оскільки сільська рада чи інший суб`єкт реєстрації не несе додаткової / солідарної відповідальності за порушення, які встановлені судом при вирішенні спору.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа - ОСОБА_2 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції- без змін, посилаючись на те, що висновок апеляційного господарського суду про те, що державний реєстратор не є належним відповідачем у цій справі, є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає практиці Верховного Суду, а касаційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Також ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу просить стягнути з позивачки (скаржниці) на його користь витрати на професійну правничу допомогу за супровід судового процесу у Касаційному господарському суді у цій справі, наводить попередній (орієнтовний) розрахунок суми цих витрат, який становить 15 000,00 грн.

Інші учасники справи відзиви на касаційну скаргу не надали.

Позиція Верховного Суду

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанцій.

Верховний Суд, обговоривши доводи, викладені позивачкою у касаційної скарги та третьою особою-1 у відзиві на касаційну скаргу, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом частини другої статті 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право визначення відповідача у справі належить позивачу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи

По суті, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним необхідно встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Крім того суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу.

Як вбачається позов у цій справі поданий фізичною особою - акціонером Приватного акціонерного товариства «Весна» до державного реєстратора Канізької сільської ради Кіровоградської області.

Отже спірні правовідносини у цій справі склалися між акціонером приватного акціонерного товариства та державним реєстратором щодо визнання протиправними та скасування реєстраційних дій / записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчинених щодо юридичної особи, акціонером якої є позивач. Позивач оскаржує дії державного реєстратора, пов`язані з реєстрацією змін до відомостей про юридичну особу, внесенням до реєстру відомостей, зокрема щодо зміни місцезнаходження товариства, керівника, складу підписантів, посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації. Позов у цій справі поданий з метою захисту корпоративних прав акціонера, порушених внаслідок вчинення державним реєстратором спірних реєстраційних дій та внесення спірних реєстраційних записів.

Отже спірні правовідносини з огляду на їх суть та суб`єктний склад є правовідносинами, що виникли у сфері державної реєстрації юридичних осіб, та є корпоративними, оскільки звернення до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту корпоративних прав позивачки.

Як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

За змістом пункту 4 статті 1 цього Закону державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» розрізняє такі два поняття як державний реєстратор та суб`єкт державної реєстрації.

У розумінні пункту 5 статті 1 цього Закону державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

За змістом пункту 14 статті 1 Закону суб`єктом державної реєстрації є, зокрема виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.

Державний реєстратор, зокрема, приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Отже державний реєстратор є особою, яка безпосередньо здійснює прийом документів, поданих для державної реєстрації, проводить державну реєстрацію, зокрема реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводить реєстраційні дії, вносить реєстраційні записи до Єдиного державного реєстру.

Суд апеляційної інстанції правильно встановив, що у спірних правовідносинах Шилова Наталія Юріївна як державний реєстратор на час вчинення спірних реєстраційних дій / записів перебувала у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації - Канізькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, діяла від імені відповідного державного органу.

Проте Верховний Суд не може погодися з висновком апеляційного господарського суду про те, що саме Канізька сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області як суб`єкт державної реєстрації є належним відповідачем у цій справі з огляду на таке.

Процедура оскарження реєстраційних дій, відмови в державній реєстрації, бездіяльності державного реєстратора, умови відповідальності у сфері державної реєстрації визначені у розділі V Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації встановлений у статті 34 цього Закону, відповідно до частини першої якої рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Отже зазначена норма Закону визначає осіб, які можуть бути відповідачами у такому спорі, та передбачає можливість оскарження до суду рішення, дій або бездіяльності, зокрема і державного реєстратора.

З огляду на викладене державний реєстратор у разі оскарження його рішень, дій або бездіяльності є належним відповідачем у таких спорах, оскільки відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» він є відповідальною особою за пред`явленими до нього позовними вимогами про скасування проведених ним реєстраційних дій.

Однак суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо належного відповідача у справі не застосував до спірних правовідносин положення частини першої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», не досліджував зазначеної вище умови для визнання відповідача неналежним, зокрема не досліджував обставини того, чи є державний реєстратор, визначений позивачем відповідачем у справі, відповідальною особою за цим позовом.

Зазначений вище висновок Верховного Суду про те, що державний реєстратор є належним відповідачем у спорі щодо оскарження його рішень, дій та скасування внесених цим державним реєстратором оспорюваних реєстраційних записів узгоджується зі сталою судовою практикою таких (подібних) спорів, у яких позовні вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора, скасування реєстраційних записів були пред`явлені саме до державного реєстратора, розглядалися та вирішувалися господарськими судами саме за таким суб`єктним складом, в якому відповідачем був державний реєстратор.

Суд апеляційної інстанції обмежився лише висновком про те, що державний реєстратор Шилова Н. Ю. перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації - Канізькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Проте зазначена обставина не є визначальною умовою вважати державного реєстратора неналежним відповідачем у справі. Висновок апеляційного господарського суду про те, що державний реєстратор є неналежним відповідачем у справі суперечить положенням частини першої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та зроблений з порушенням статей 45, 48 Господарського процесуального кодексу України, про що правильно та обґрунтовано зазначила позивачка у касаційній скарзі.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що заявлена позивачкою у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачена пунктом 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є обґрунтованою, а висновок апеляційного господарського суду про те, що державний реєстратор є неналежним відповідачем у цій справі є таким, що зроблений з неправильним застосуванням та порушення норм матеріального і процесуального права.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно зі статтею 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції при розгляді цієї справи та ухваленні оскаржуваної постанови при встановленні належності відповідача допустив неправильне застосування норм матеріального права, порушив норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про те, що державний реєстратор є неналежним відповідачем у цій справі, оскаржувана постанова Центрального апеляційного господарського суду у цій справі підлягає скасуванню.

Проте, як вбачається, суд апеляційної інстанції при розгляді справи по суті спору погодився з висновками місцевого господарського суду щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог. У частині цих висновків апеляційного господарського суду щодо протиправності дій державного реєстратора при вчиненні спірних реєстраційних записів, постанова суду апеляційної інстанції не оскаржується та з огляду на визначені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції Верховний Судом не переглядається.

Враховуючи те, що місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги у цій справі, заявлені до державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Н. Ю., визнавши тим самим її належним відповідачем у цій справі, з чим Верховний Суд погоджується, Верховний Суд вважає, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року слід залишити в силі, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9. Судові витрати.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 315 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Зважаючи на те, що судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01 лютого 2021 року у цій справі позивачкою не сплачувався, розподіл судового збору за подання нею касаційної скарги судом касаційної інстанції не здійснюється.

Третя особа-1 - ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції- без змін, а також просить стягнути з позивачки (скаржниці) на його користь витрати на професійну правничу допомогу за супровід судового процесу у Касаційному господарському суді у цій справі, наводить попередній (орієнтовний) розрахунок суми цих витрат, який становить 15 000,00 грн.

Верховний Суд, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, визначеними у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про те, що судові витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу за супровід судового процесу у Касаційному господарському суді не підлягають розподілу, оскільки вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, відповідно вимоги ОСОБА_2 , наведені у відзиві на касаційну скаргу, задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01 лютого 2021 року скасувати, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2020 року у справі № 912/1625/20 залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кібенко

Л. Стратієнко