УХВАЛА

м. Київ

05.07.2021Справа № 910/6760/18

за позовом Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі

Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної

адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррембуд-К»

про стягнення 6.294.546,69 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

29.05.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррембуд-К» про стягнення 6.294.546,69 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 06.12.2018 позов Заступника прокурора Донецької області задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррембуд-К» на користь Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації 5.877.622,00 грн невикористаної суми авансу, 378.180,69 грн пені; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укррембуд-К» на користь Прокуратури Донецької області 93.837,04 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 по справі № 910/6760/18 залишено без змін.

09.04.2019 Господарським судом міста Києва видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 06.12.2018.

02.06.2021 від позивача до суду надійшла скарга № 404/0/230-21-01/2 від 27.05.2021 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якої позивач просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. щодо повернення департаменту виконавчого документу № 910/6760/18 від 09.04.2019 у виконавчому провадженні № 59952365;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу від 1.05.2021 у виконавчому провадженні № 59952365;

- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження № 59952365;

- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів доля виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 08.06.2021 приймаючи до уваги установлений на всій території України карантин, а також враховуючи рекомендації, які містяться в листі Ради суддів України № 9/рс-186/20 від 16.03.2020 та в наказі Голови Господарського суду міста Києва № 78 від 26.10.2020 «Про особливий режим роботи Господарського суду міста Києва», з метою збереження життя та здоров`я представників сторін, працівників апарату суду та суддів, суд дійшов висновку за необхідне розглянути подану Департаментом капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації скаргу на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в порядку письмового провадженні без виклику учасників справи в судове засідання.

Даною ухвалою запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «Укррембуд-К» у строк до 18.06.2021 подати письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі, а також докази направлення письмових пояснень з доданими до них документами на адресу стягувача та Шевченківського ВДВС у місті Києві; зобов`язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у строк до 18.06.2021 подати письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі, а також докази направлення письмових пояснень з доданими до них документами на адресу стягувача та боржника, копії матеріалів виконавчого провадження № 59952365.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 08.06.2021 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 612 за адресою, що зазначена у скарзі, а саме: 08304, Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 87-А, офіс 3, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 08.06.2021 (номер відправлення 612) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 15.06.2021 з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

18.06.2021 від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла засвідчена копія матеріалів виконавчого провадження № 59952365. Пояснень або заперечень з приводу викладених у скарзі обставин не подав.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції у Київській області із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019.

На адресу позивача надійшло повідомлення Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 16171 від 20.05.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Дане повідомлення зареєстровано Департаментом 16.07.2019 за вх. № 1683/0/232-19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 07.08.2019 визнано неправомірним рішення (повідомлення) державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пільтяй Г.В. № 16171 від 20.05.2019 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019; зобов`язано Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019.

05.09.2019 старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59952365 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019.

29.07.2020 старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

15.10.2020 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Валерійовичем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 59952365 з примусового виконання наказу № 910/6760/18 від 09.04.2019.

11.05.2021 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Валерійовичем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виявлено. що у боржника відсутнє майно та кошти (доходи), на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 абз 2 ч. 1 вказаної статті).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

? . 8 . 48 ? « ?» 10-? ? . ? ? ? - , ? - , .

З наявних матеріалів виконавчого провадження за № 59952365 вбачається, що державним виконавцем Ліщинським О.В. були вжиті наступні заходи:

15.10.2020 звернувся із запитом до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, а також до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.

15.10.2020 отримано відповідь Міністерства внутрішніх справ України, що за результатами обробки запиту в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

15.10.2020 отримано відповідь Державної фіскальної служби України що за результатами обробки запиту у боржника є відкриті наступні 8 (вісім) рахунків

у АТ КБ «Приватбанк»

1) НОМЕР_1

2) НОМЕР_2

у Київському ГРУ АТ КБ «Приватбанк»

3) НОМЕР_3

4) НОМЕР_4

у АТ «УкрСиббанк»

5) НОМЕР_5

6) НОМЕР_6

у АТ «Райффайзен Банк Аваль»

7) НОМЕР_7

у Казначействі України (ел.адм. подат.)

8) НОМЕР_8

19.10.2020 отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 228541108 згідно якої вбачається відсутність відомостей щодо нерухомого майна зареєстрованого за боржником ().

19.10.2020 винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника; постанову про арешт майна боржника.

21.10.2020 виставлено платіжні вимоги № ВП 59952365/6 на 6 (шість) рахунків

до АТ «УкрСиббанк» на рахунок НОМЕР_6

до Київського ГРУ АТ КБ «Приватбанк» на рахунки

1) НОМЕР_4

2) НОМЕР_3

до АТ КБ «Приватбанк» на рахунки

1) НОМЕР_1

2) НОМЕР_2

до АТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок

1) НОМЕР_7

Проте всі вказані вимоги повернуто банками без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках.

При цьому на виявлені рахунки відкриті у АТ «УкрСиббанк» НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , державним виконавцем платіжні вимоги виставлено не було.

11.02.2021 звернувся із запитом до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, а також до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.

11.02.2021 отримано відповідь Міністерства внутрішніх справ України, що за результатами обробки запиту в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

11.02.2021 отримано відповідь Державної фіскальної служби України що за результатами обробки запиту у боржника є відкриті 10 (десять) рахунків, з яких 8 (вісім) вищезазначених та 2 (два) нові наступні рахунки

у АТ КБ «Приватбанк»

1) НОМЕР_9

2) НОМЕР_10

12.02.2021 виставлено платіжні вимоги № ВП 59952365/6 до АТ КБ «Приватбанк» на наступні 2 (два) рахунки

1) НОМЕР_9

2) НОМЕР_10

02.03.2021 АТ КБ «Приватбанк» відмовлено у виконанні вказаних вимог - кошти на рахунку відсутні.

При цьому на інші 8 (вісім) рахунків відкритих у банківських установах державним виконавцем платіжні вимоги не виставлено.

12.02.2021 винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

16.03.2021 звернувся із запитом до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, а також до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.

06.04.2021 звернувся із запитом до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.

16.03.2021 отримано відповідь Міністерства внутрішніх справ України, що за результатами обробки запиту в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

16.03.2021 та 06.04.2021 отримано відповіді Державної фіскальної служби України що за результатами обробки запиту у боржника є відкриті 8 (вісім) наступних рахунків

у АТ «УкрСиббанк»

1) НОМЕР_5

2) НОМЕР_6

у АТ «Райффайзен Банк Аваль»

3) НОМЕР_7

у Казначействі України (ел.адм. подат.)

4) НОМЕР_8

у АТ КБ «Приватбанк»

5) НОМЕР_1

6) НОМЕР_2

7) НОМЕР_9

8) НОМЕР_10

При цьому на вказані рахунки платіжні вимоги державним виконавцем не виставлялись.

Слід відзначити, що взагалі державним виконавцем платіжні вимоги виставлялись не на всі виявлені на момент виставлення рахунки, а вибірково.

Окрім звернень до Міністерства внутрішніх справ та Державної фіскальної служби України, та отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним виконавцем Ліщинським О.В. не здійснювалось будь-яких інших дій, спрямованих на розшук майна боржника.

В матеріалах виконавчого провадження міститься копія спрощеного фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва (балансу боржника), який датований 31.12.2018, а актуальна на момент повернення виконавчого документа стягувачу інформація відсутня.

Таким чином, державний виконавець Ліщинський О.В., повертаючи виконавчий документ стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно та кошти (доходи), на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження») не пересвідчився про відсутність коштів на всіх виявлених рахунках боржника.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належних та допустимих доказів того, що державним виконавцем вчинено у повному обсязі всі примусові дії направлені на виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019, визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови № 59952365 від 11.05.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу є неправомірними, а постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справах «Горнсбі проти Греції», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії», «Совтрансавто-Холдинг» проти України», «Шмалько проти України»).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Тобто, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 342, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Департаменту капітального будівництва Донецької обласної державної адміністрації на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. щодо повернення департаменту виконавчого документу № 910/6760/18 від 09.04.2019 у виконавчому провадженні № 59952365.

3. Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу від 1.05.2021 у виконавчому провадженні № 59952365.

4. Зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження № 59952365.

5. Зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів доля виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6760/18 від 09.04.2019.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова