Справа № 909/893/17
УХВАЛА

12.07.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" (вх.№11174/21 від 09.07.2021) про відвід судді Фанди О.М. при розгляді скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" вх. № 10132/21 від 22.06.2021 на дії приватного виконавця Ігнатіва О.Л. по справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД",

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю:

від позивача: представники не з`явились

від відповідача (скаржника): представники не з`явилися

приватний виконавець Ігнатів О.Л. (посвідчення № 0400 від 27.08.2019)

установив: на адресу Господарського суду Івано-Франківської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" (вх. № 10132/21 від 22.06.2021) на дії приватного виконавця Ігнатіва О.Л. під час виконання рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 23.06.2021 Господарський суд Івано-Франківської області призначено судове засідання для розгляду скарги на 02.07.2021 о 10:00.

Ухвалою від 02.07.2021 судове засідання щодо розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" (вх. № 10132/21 від 22.06.2021) на дії приватного виконавця Ігнатіва О.Л. відкладено на 12.07.2021 об 11:30.

09 липня 2021 року товариством з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" подано заяву (вх.№11174/21 від 09.07.2021) про відвід судді Фанди О.М. у справі № 909/893/17. Заява обгрунтована незгодою з процесуальними діями судді щодо прийняття нею основного рішення по справі.

В судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка на ухвалі суду від 02.07.2021.

За наведеного суд враховує наступне.

Підстави та порядок заявлення відводу судді визначені в ст.35, 38 ГПК України та серед іншого встановлють. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 38 Господарського процесуального кодексу України).

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України №475/97-ВР від 17.07.1997) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, неупередженість складу суду, гарантована національним процесуальним законом, як складова права на справедливий судовий розгляд, у розумінні Європейської конвенції, включає і право на незалежний і безсторонній суд.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 3 травня 2007 у справі "Бочан проти України" нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 зазначено, що безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пункти 28, 30 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, пункт 42).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказав: "стосовно суб"єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного ".

Наведені ТОВ "КГД-БУД" у заяві про відвід судді (вх.№11174/21 від 09.07.2021) аргументи не узгоджуються з пунктами 1-4 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а інших обставин обумовлених пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, які б викликали сумнів в неупередженості чи необ`єктивності судді Фанди О.М. у розгляді справи заявником не наведено та документально не підтверджено. Твердження ТОВ "КГД-БУД" фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними діями судді, під час постановлення рішення суду від 17.01.2018 вирішення яких урегульовано Господарським процесуальним кодексом України. Заперечення щодо постановленого суддею Фандою О.М. рішення від 17.01.2018 реалізовано заявником шляхом подання апеляційної та касаційної скарг.

Більше того, як вказують положення частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заявлений відповідачем відвід, вочевидь, є завідомо безпідставним, оскільки по суті є висловленням незгоди із рішенням суду у даній справі, після того, як суд мотивував таке рішення, воно оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, залишено без змін та набрало законної сили.

Суд вважає, що заявлення відводу у цій справі при розгляді скарги на дії виконавця є нічим іншим як спробою затягнути її розгляд або перешкодити йому, внаслідок чого буде порушено положення законодавства про завдання та основні засади господарського судочинства.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

У відповідності до приписів частин 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В спірному випадку заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а отже питання про відвід вирішує суд, що розглядає справу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" відводу судді Фанді О.М. та про відмову в його задоволенні.

Керуючись 35,38,39,43 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" (вх.№11174/21 від 09.07.2021) про відвід судді Фанди О.М. при розгляді скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" вх. № 10132/21 від 22.06.2021 на дії приватного виконавця Ігнатіва О.Л. у справі № 909/893/17.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Фанда О.М.