ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/672/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави, в особі : 1. Харківської районної державної адміністрації Харківської області (61098, м. Харків, Григорівське шосе, 52) 2. Харківської обласної державної адміністрації (61002, м. Харків, вул. Сумська, 64) в інтересах держави, в особі Харківська районна державна адміністрація
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Інвест" (61002, м. Харків, вул. Петровського, буд. 6/8, кв. 16)
про припинення дії договорів та повернення ділянок
за участю представників:

прокурора - Клейн Л.В., службове посвідчення №051089 від 02.10.2018,

позивача 1 - не з`явився,

позивача 2 - Баранчук О.Б., наказ №05-06/72-к від 10.11.20,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації Харківської області та Харківської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Інвест", в якому просить суд:

- припинити дію договору оренди землі від 21.05.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією Харківської області () з TOB «Ост-Інвест» () щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0158, загальною площею 1,3646 га, який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №04, шляхом його розірвання;

- припинити дію договору оренди землі від 21.05.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією Харківської області () з TOB «Ост-Інвест» () щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0159, загальною площею 9,5600 га, який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №05, шляхом його розірвання;

- припинити дію договору оренди землі від 21.05.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією Харківської області () з ТОВ «Ост-Інвест» (), який зареєстровано у Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0160, загальною площею 9,7789 га, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №03, шляхом його розірвання;

- зобов`язати ТОВ «Ост-Інвест» () повернути у відання держави земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:011:0158, загальною площею 1,3646 га, шляхом складання акту приймання-передачі;

- зобов`язати ТОВ «Ост-Інвест» () повернути у відання держави земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:011:0159, загальною площею 9,5600 га, шляхом складання акту приймання-передачі;

- зобов`язати ТОВ «Ост-Інвест» () повернути у відання держави земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:011:0160, загальною площею 9,7789 га, шляхом складання акту приймання-передачі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.04.2021 об 11:40.

30.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача 2 надійшли пояснення (вх. № 7204) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/672/21 відкладено підготовче засідання на 22.04.2021 на 10:00.

20.04.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача 1 надійшли пояснення (вх. № 9020) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 18.05.2021 та відкладено підготовче засідання на 12.05.2021 на 10:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/672/21 до судового розгляду по суті на 01.06.2021 на 11:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 01.06.2021 розгляд справи по суті відкладено на 01.07.2021 об 11:15.

У судовому засіданні 01.07.2021 прокурор заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач 1 у судове засідання 01.07.2021 не з`явився, у наданих раніше поясненнях просив розгляд справи здійснювати без участі позивача 1. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

Позивач 2 у судовому засіданні 01.07.2021 заявлений виконувачем обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області позов підтримав повністю з підстав, викладених у наданих раніше поясненнях, просив позов прокурора задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання 01.07.2021 не з`явився, про причини неявки суду не відомі. Усі копії ухвал суду у справі № 922/672/21, які були надіслані на адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена інформацією з ЄДРПОУ, повернулися на адресу суду без вручення з довідками відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною для багаторазового відкладення розгляду даної справи, яке в подальшому може призвести до порушення процесуальних строків для розгляду апеляційної скарги, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторін щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №910/23064/17.

При цьому суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах від 07.06.2018 у справі №910/17797/17, від 11.07.2018 у справі №916/2525/13.

Таким чином, усім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 01.07.2021 на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні прокурора та представника позивача 2, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Щодо підстав звернення прокурора з даним позовом.

Згідно частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням положень статей 4, 42, 44, 46 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.

Відповідно до частини 3 статті 4 даного Кодексу до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно частини 3 статті 53 даного Кодексу у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін, як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31 березня 2005 року, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас, ЄСПЛ звертав увагу також на категорії справ, у яких підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15 січня 2009 року, заява 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської асамблеї ради Європи від 27 травня 2003 року 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не стосуються сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечення обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, водночас для виконання будь-яких інших функцій має бути засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Зважаючи на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

За частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, за якою прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно рішення Конституційного Суду України 3-рн/99 від 08 квітня 1999 року під поняттям "орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник, у кожному конкретному випадку, самостійно визначає, з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У Рішенні "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року, Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес". Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний interalia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Також, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів, завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб, національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах "Хендісайд проти Сполученого Королівства" від 07 грудня 1976 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 січня 1986 року).

У Рішенні Конституційного Суду України 4-р(ІІ)/2019 у справі 3-234-2018 зокрема зазначено, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, в т.ч. представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що встановлені законом, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування. Наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Таким чином, виключно на прокурора покладено функцію представництва інтересів держави як одного з дієвих механізмів захисту від порушення її інтересів.

Для представництва у суді інтересів держави, прокурор, за законом, має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й відокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що впиняються у відносинах між ними або з державою.

Процесуальні та матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбулося із порушенням установленого законом порядку.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі 910/7813/18.

Зі змісту позову вбачається, що прокурор обґрунтував своє право на звернення до суду з цим позовом тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160, які є об`єктами спірних правовідносин, на цей час перебувають в державній власності. Згідно з інформацією, наявною в Державному земельному кадастрі, власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160 є Харківська районна державна адміністрація Харківської області.

Між Харківською районною державною адміністрацією та TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» 21.05.2007 укладено договори оренди щодо зазначених вище земельних ділянок, умови якого не виконуються належним чином.

Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Харківська районна державна адміністрація Харківської області (далі - Харківська РДА), як сторона діючих, чинних договорів оренди землі, яка вправі вимагати належного виконання умов правочину другою стороною та ініціювати питання про припинення зобов`язання у разі його порушення.

Листом від 02.09.2020 за №04-25-3881вих20 місцева прокуратура інформувала Харківську районну державну адміністрацію Харківської області про виявлені порушення умов договорів оренди земельних ділянок та просила вжити дієві заходи цивільно-правового характеру для їх усунення.

Крім того, місцевою прокуратурою повторно 05.01.2021 за № 04-13-2вих-21 направлено лист до Харківської районної державної адміністрації для усунення порушень виконання умов договорів оренди.

Звернення прокурора з даним позовом обґрунтовано тим, що така пасивна позиція органів державної влади, уповноважених захищати інтереси держави у сфері земельних відносин, не зважаючи на очевидний характер порушень, свідчить про їх бездіяльність, тобто про нездійснення Харківською районною державною адміністрацією Харківської області та Харківською обласною державною адміністрацією захисту інтересів держави в передбаченому законом порядку.

При цьому, судом враховано те, що дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, дотримання державним органом належного порядку розпорядження земельними ділянками, безпосередньо належить до інтересів держави.

На підставі вищенаведеного та наявних в матеріалах справи доказів, а також аргументів прокурора, наведених ним у позові, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави.

Обставини справи.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 21.03.2006 № 416 TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 1,3600 га ріллі зі зміною цільового призначення за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, розташованих за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради з подальшим віднесенням її до земель категорії житлової та громадської забудови для створення шумо-пилезахисної зеленої смуги.

На замовлення ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для першої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови - створення шумо-пилозахисної зеленої смуги, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:011:0158. Цей проект землеустрою проходив державну експертизу землевпорядної документації, про що 29.08.2006 складений позитивний висновок № 1152-06.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 23.04.2007 № 771 ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для першої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови - створення шумо-пилозахисної зеленої смуги на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області та надано TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» в довгострокову оренду строком на 50 років земельну ділянку загальною площею 1,3646 га в тому числі: 0,9428 га ріллі, 0,0581 га інших угідь за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь та 0,3647 га чагарників за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь, розташовану за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради, із зміною цільового призначення земель з віднесенням до земель категорії житлової та громадської забудови, для першої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови - створення шумо-пилозахисної смуги.

У подальшому між Харківською районною державною адміністрацією та ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» 21.05.2007 укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0158, загальною площею 1,3646 га, строком на 50 років (далі - Договір №1), який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №04.

Предметом вищевказаного договору є земельна ділянка - землі категорії житлової та громадської забудови, яка розташована за межами населенного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 32170,72 грн.(п. 5 Договору №1)

Згідно з п. 14 Договору №1 земельна ділянка передається в оренду для першої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови - створення шумо-пилозахисної зеленої смуги.

Також, пунктом 15 Договору №1 визначено, що цільове призначення зазначеної вище земельної ділянки - землі категорії житлової та громадської забудови (цільове (функціональне використання - землі житлової забудови і громадського призначення).

У відповідності до п. 19 Договору №1 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 7-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором №04 від 05.06.2007, земельна ділянка загальною площею 1,3646 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, передана Харківською районної державною адміністрацією Харківської області ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» 05.06.2007.

Пунктом 35 Договору №1 передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Крім того, встановлено, що розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 21.03.2006 № 415 TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 9,5600 га ріллі зі зміною цільового призначення за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, розташованих за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради з подальшим віднесенням її до земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення.

На замовлення ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для другої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:011:0159.

Зазначений проект землеустрою проходив державну експертизу землевпорядної документації, про що 29.08.2006 складений позитивний висновок № 1153-06.

Із обставин справи слідує, що Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 23.04.2007 № 772 ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для другої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення на території Височанської селищної ради Харківського район) Харківської області та надано ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» в довгострокову оренду строком на 50 років земельну ділянку загальною площею 9,5600 га в тому числі: 9,5026 га ріллі, 0,0081 га інших угідь за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь та 0,0493 га чагарників за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь, розташовану за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради, із зміною цільового призначення земель з віднесенням до земель категорії житлової та громадської забудови, для другої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення.

У подальшому між Харківською районною державною адміністрацією та ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» 21.05.2007 укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0159, загальною площею 9,5600 га, строком на 50 років, (далі - Договір №2), який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №05.

Предметом вищеозначеного договору є земельна ділянка - землі категорії житлової та громадської забудови, яка розташована за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 2386028,80 грн. (п. 5 Договору №2)

Згідно з п. 14 Договору №2 земельна ділянка передається в оренду для другої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення.

Також, п. 15 Договору №2 визначено, що цільове призначення зазначеної вище земельної ділянки - землі категорії житлової та громадської забудови (цільове (функціональне використання - землі житлової забудови і громадського призначення).

У відповідності до п. 19 Договору №2 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 7-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором №05 від 05.06.2007, земельна ділянка загальною площею 9,5600 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, передана Харківською районної державною адміністрацією Харківської області TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» 05.06.2007.

Відповідно до п. 35 Договору №2 передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Також встановлено, що розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 21.03.2006 № 417 ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 9,7800 га ріллі зі зміною цільового призначення за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, розташованих за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради з подальшим віднесенням її до земель категорії житлової та громадської забудови для будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення.

На замовлення ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для третьої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:011:0160.

Цей проект землеустрою проходив державну експертизу землевпорядної документації, про що 29.08.2006 складений позитивний висновок № 1154-06.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 23.04.2007 № 773 TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для третьої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення, на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області та надано ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» в довгострокову оренду строком на 50 років земельну ділянку загальною площею 9,7789 га в тому числі: 9,7789 га ріллі, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь, розташовану за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради, із зміною цільового призначення землі з віднесенням до земель категорії житлової та громадської забудови, для третьої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення.

У подальшому між Харківською районною державною адміністрацією та ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» 21.05.2007 укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0160, загальною площею 9,7789 га, строком на 50 років (далі - Договір №3), який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №03.

Предметом вищевказаного договору є земельна ділянка - землі категорії житлової та громадської забудови, яка розташована за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 2439639,97 грн. (п. 5 Договору №3)

Відповідно до п. 14 Договору №3 земельна ділянка передається в оренду для третьої черги будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови (будинки котеджного типу) з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення.

Згідно з п. 15 Договору №3 визначено, що цільове призначення зазначеної вище земельної ділянки - землі категорії житлової та громадської забудови (цільове (функціональне використання - землі житлової забудови і громадського призначення).

Відповідно до п. 19 Договору №3 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 7-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором №03 від 05.06.2007, земельна ділянка загальною площею 9,7789 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, передана Харківською районної державною адміністрацією Харківської області TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» 05.06.2007.

У відповідності до п. 35 Договору №3 передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Також, із обставин справи слідує, що між Харківською районною державною адміністрацією та ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» 15.10.2008 укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої на орендовану земельну ділянку встановлені обмеження на використання в охоронній зоні існуючої ЛЕМ, площею 0,4200 га.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 245824754 від 24.02.2021, № 245986428 від 25.02.2021, № 245987079 від 25.02.2021, № 245987525 від 25.02.2021 реєстрація речових прав на нерухоме майно, яке може бути наявне на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160, за ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» та будь-якими іншими особами не здійснювалось.

Разом з цим, на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160 будь-які будівельні роботи не ведуться, будівельна техніка та споруди на земельних ділянках відсутні, що убачається з інформації Височанської селищної ради від 03.08.2020 №1036 та акту обстеження.

Робочою групою з питань раціонального та ефективного використання земель, запобігання порушення земельного законодавства та роз`яснювальної роботи щодо земельної реформи 17.11.2020 здійснено виїзд за місцезнаходженням вищезазначених земельних ділянок, під час обстеження яких встановлено, що до цього часу будівництво не розпочато, будівельна техніка та споруди відсутні, про що свідчить акт обстеження від 17.11.2020 з додатками.

Прокурор звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначає про те, що на цей час ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» не отримало дозвільних документів на будівництво житлового комплексу малоповерхової забудови на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160, що підтверджується інформацією Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 20.08.2020 за №1020-2448.

Таким чином, прокурором наголошено про те, що з 05.05.2007, з моменту передачі ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160, до теперішнього часу будівництво на них не розпочато, жодна проектна, містобудівна документація щодо планування, забудови та іншого використання земельних ділянок не розроблялась.

Ці обставини, на думку прокурора, свідчать про ігнорування відповідачем умов п. 14 спірних Договорів №1, №2 та №3, що спірні земельні ділянки передані в оренду TOB «ОСТ-ІНВЕСТ» для будівництва житлового комплексу малоповерхової забудови.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог прокурора, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Також, частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу України зазначено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Вимогами статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено, що Харківська районна адміністрація Харківської області свої зобов`язання, передбачені спірними Договорами №1, №2, №3 виконала в повному обсязі та належним чином.

Водночас встановлено, що відповідач свої зобов`язання, передбачені умовами зазначених договорів, не виконав та до будівництва житлового комплексу малоповерхової будівлі не припустив, жодної дозвільної документації для будівництва не отримав та доказів звернень за її отриманням не надав.

Статтею 416 ЦК України визначено, що право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку права користування; 3) відмови землекористувача від права користування; 4)невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд. Згідно з ч. 2 ст. 416 ЦК України право користування земельною ділянкою для забудови може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 102-1 Земельного кодексу України, у відповідності до якої право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) припиняються в разі, зокрема, невикористання земельної ділянки для забудови в разі користування чужою земельною ділянкою для забудови протягом трьох років.

Отже, вищевказані норми законодавства передбачають автоматичне припинення права землекористування у випадку невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду 21.03.2018 у справі №910/5963/17.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Також, частинами 1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

У відповідності до частини 5 ст. 188 ГК України, ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строк)7 набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Пунктом 35 зазначених вище договорів визначена можливість припинення дії договору шляхом його розірвання однією із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Таким чином, умовами Договорів №1, №2, №3 чітко встановлено право орендодавця в односторонньому порядку ініціювати розірвання договору оренди земельної ділянки саме з підстав незабудови земельної ділянки протягом трьох років з моменту державної реєстрації договору.

Водночас ні норми ст. 416 ЦК України, ні приписи Закону України не вказують момент, з якого необхідно обраховувати початок спливу трирічного строку невикористання земельної ділянки для забудови.

Наведені обставини свідчать про те, що право землекористування відповідача припинилось автоматично, в силу положень закону, зокрема, ст. 416 ЦК України та ст. 102-1 ЗК України.

Таким чином, враховуючи, що моменту, з якого необхідно обраховувати початок спливу трирічного строку невикористання земельної ділянки для забудови, законом не встановлено, тому навіть у випадку розширеного тлумачення цих норм, а саме - момент спливу вказаного строку починається з моменту отримання дозволу на виконання будівельних робіт, а відповідачем такого дозволу взагалі не було отримано.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У даному разі, Харківська районна державна адміністрація Харківської області, надаючи землі в оренду з метою здійснення будівництва конкретно визначеного об`єкту нерухомого майна була об`єктивно зацікавлена у задоволенні певного суспільного інтересу та у виконанні орендарем свого зобов`язання.

При цьому, судом враховано, що метою надання земельних ділянок в оренду є здійснення будівництва визначеного договором об`єкту нерухомого майна - житлового комплексу малоповерхової будівлі.

У даному разі, невиконання умов спірних договорів оренди землі порушуєпринцип раціонального використання земельних ділянок, оскільки незабудова земельних ділянок порушує вимоги умов договорів, як наслідок спричиняє шкоду інтересам держави у вигляді відсутності розвитку інфраструктури на цій території, внаслідок чого відсутні умови для виникнення підстав для нових надходжень коштів до бюджету.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та неспростовність вимог прокурора про розірвання укладених договорів оренди землі в судовому порядку на вимогу орендодавця, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, внаслідок невиконання відповідача обов`язків, передбачених вищезазначеними Договорами оренди землі.

Доказів зворотного відповідачем до суду не надано та матеріали справи не містять.

Згідно зі 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Положеннями ст. 34 Закону України «Про оренду землі» та п. 20, п. 35 Договорів №1, №2, №3 передбачено обов`язок орендаря у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки повернути її орендодавцю, на умовах визначених договорами.

У зв`язку з цим, оскільки суд визнав обґрунтованість та неспростовність вимог прокурора про розірвання укладених договорів оренди землі щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160 згідно з даним судовим рішенням, вимоги прокурора про зобов`язання ТОВ "Ост-Інвест" () повернути у відання держави земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:011:0158, :01:011:0159, :01:011:0160 є правомірними та підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає про повне задоволення позовних вимог прокурора.

Водночас суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати по сплату судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити дію договору оренди землі від 21.05.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією Харківської області () з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест» () щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0158, загальною площею 1,3646 га, який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №04, шляхом його розірвання.

3. Припинити дію договору оренди землі від 21.05.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією Харківської області () з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест» () щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0159, загальною площею 9,5600 га, який зареєстровано в Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №05, шляхом його розірвання.

4. Припинити дію договору оренди землі від 21.05.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією Харківської області () з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест» (), який зареєстровано у Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0160, загальною площею 9,7789 га, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 за №03, шляхом його розірвання.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Інвест" () повернути у відання держави земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:011:0158, загальною площею 1,3646 га, шляхом складання акту приймання-передачі.

6. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест» () повернути у відання держави земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:011:0159, загальною площею 9,5600 га, шляхом складання акту приймання-передачі.

7. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест» () повернути у відання держави земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:011:0160, загальною площею 9,7789 га, шляхом складання акту приймання-передачі.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ост-Інвест» (61002, м. Харків, вул. Петровського, буд. 6/8, кв. 16, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ) - 13620,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "12" липня 2021 р.

Суддя Г.І. Сальнікова