ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" липня 2021 р. м. Київ
Справа № 911/1944/21
Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Підприємства «Миротворець» Білоцерківської міської громадської організації «Громадська єдність» про зобов`язанні вчинити дії, стягнення 56477,19грн,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Підприємства «Миротворець» Білоцерківської міської громадської організації «Громадська єдність» та просить:

- зобов`язати відповідача прийняти у нього нафтопродукти, які знаходяться на зберіганні;

- стягнути з відповідача в рахунок оплати боргу за послуги зберігання 56 477,19грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач не вивіз нафтопродукти, які знаходяться у нього на зберіганні, хоча його повідомлено про те, що договір зберігання №2 від 11.02.2016, укладений сторонами, продовжуватись не буде, а також порушення взятих на себе зобов`язань відповідачем в частині оплати послуг зберігання у встановлений строк.

Відповідна заява подана без дотримання вимог законодавства, чинного на момент її подачі.

Так, у відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Між тим, у поданій позовній заяві позивачем не зазначено де знаходяться оригінали документів, копії яких ним долучено, окрім листів відповідача №2303/20 від 23.03.2020, №19/05/20 від 19.05.2020, про які позивач у позові вказав, що їх оригінали знаходяться у нього.

Разом з тим, як визначено ч.5 ст.91 ГПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як визначено ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви: майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, у поданій заяві заявлено дві вимоги: майнову (стягнення боргу); немайнову (зобов`язання вчинити дії).

Як визначено ч. 3 ст. 6 вказаного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, позивач при поданні вказаного позову мав сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00грн.

Як визначено ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підтвердження оплати позову судовим збором позивачем надано квитанцію №ПН112346С1 від 13.07.2020 на суму 2 200грн, квитанцію №6347336 від 17.02.2021 на суму 70грн, а також квитанцію №6926105 від 30.06.2021 на суму 2270грн, тобто на загальну суму 4 540,00грн.

Водночас, як встановлено судом під час перевірки сплати позивачем судового збору, ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2021 у справі №911/526/21 судом повернуто Військовій частині НОМЕР_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2270грн, сплачений відповідно до квитанцій № 6347336 від 17.02.2021, № ПН112346С1 від 13.07.2020.

Таким чином, судовий збір, сплачений у відповідності з вказаними квитанціями, оскільки відсутні докази про те, що фактично відповідна ухвала суду не виконана, не може бути враховано в оплату судового збору з даного позову.

Отже, позивачем не доплачено судовий збір.

Недотримання вимог ст.ст. 162,164 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання (з підтвердженням направлення відповідачу): інформації про знаходження оригіналів доказів, які долучено до позовної заяви у копіях (окрім листів відповідача, вказаних у цій ухвалі); доказів доплати судового збору в розмірі 2270грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає

Суддя А.Р. Ейвазова