ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 липня 2021 року Справа № 915/1069/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В.,

розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» (54007, м.Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1, , електронна адреса: )

особи, які можуть отримати статус учасника справи - відповідача:

1. Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович (54030, м.Миколаїв, вул. Пушкінська, 17-а, офіс 13, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2. Приватне підприємство «Інгульська Лоза» (25000, м.Кропивницький, вул. Ельворті,2, електронна адреса: , );

3. Фермерське господарство «Інгульська Лоза» (57214, Миколаївська обл., Вітовський район, с.Мішково-Погорілове, )

4. Товариство з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» (08162, Київська обл., Києво-Святошинський район, смт.Чабани, вул. Юності, 3, секція 1Б, офіс 8, )

особи, які можуть отримати статус учасника справи - третьої особи:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інгульська Лоза» (57214, Миколаївська обл., Вітовський район, с.Мішково-Погорілове, вул. Миколаївська, 44, );

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор» (56602, Миколаївська обл., м.Нова Одеса, вул. Решетєєва, 79, , електронна адреса )

без повідомлення (виклику) учасників

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Миколаївської області надійшла заява від ТОВ «Аго Експорт Миколаїв» про забезпечення позову до пред`явлення позову (вх. №10866/21 від 15.07.2021р.), в якій заявник просить суд:

1. Накласти арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради;

2. Заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

За правилами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву відповідно до приписів § 1 глави 5 та глави 10 Розділу І Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків про її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012).

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що ним готується до подання до Господарського суду Миколаївської області позов про визнання права власності на посіви, майбутній врожай та вже фактично зібране насіння озимої пшениці врожаю 2021 року та про зняття з них арешту.

Заявник зазначає, що на даний час між ним, приватним виконавцем Виконавчого округу миколаївської області Куліченко Д.О., ПП «Інгульська лоза», ТОВ «Інгульська Лоза» Товариством з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» виник спір про право, який належить вирішувати за правилами господарського судочинства.

В обґрунтування заяви ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» зазначає наступне.

У період з 09.09.2019р. по 03.10.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інгульська лоза» було укладено 185 договорів суборенди земельних ділянок, розташованих в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Право суборенди всіх земельних ділянок було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тексти всіх договорів суборенди землі є типовими та розробленими відповідно до вимог Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220.

У пункті 1.4 усіх договорів суборенди визначено, що за цими договорами земельні ділянки передаються суборендарю у платне володіння та користування на строк п`ять років з дати підписання договорів та актів приймання-передачі, але у будь-якому разі не більше ніж на строк чинності Договорів оренди земельних ділянок, зазначених у п. 1.2 договорів суборенди.

Таким чином строк суборенди земельних ділянок мав завершитись що найраніше у 2024 році.

Копії договорів суборенди та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права заявником додано до заяви (додаток №2 до заяви).

Маючи у користуванні вказані земельні ділянки ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» здійснило посів у листопаді 2020 року озимих пшениці та ячменю.

На підтвердження проведення польових робіт та посіву заявником надано суду копії договорів купівлі-продажу посівного матеріалу та добрив, звітів про посівні площі сільськогосподарських культур, актів списання, актів виконаних робіт, облікових листів тракториста-машиніста тощо (додатки №№14-22 до заяви).

Однак, у липні 2021 року під час здійснення контролю за посівами ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» було виявлено, що поля охороняються приватним охоронним агентством, працівники якого повідомили, що на посіви та майбутній врожай було накладено арешт а також можливість зробити фотокопії з відповідних постанов Приватного виконавця Куліченко Д.О.

З наданих товариству «Агро Експорт Миколаїв» документів було встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 05.07.2021р. було відкрито виконавче провадження № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021р., виданого Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про стягнення з боржника Приватного підприємства «Інгульська Лоза» на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» заборгованості за Договором позики грошей, посвідченим 18.06.2021р. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. за реєстровим № 579, строк виконання зобов`язань за яким настав 29.06.2021р., а саме грошових коштів у сумі 3 000 000, 00 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у сумі 5 000, 00 грн.

Крім того, 05.07.2021 року виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до п. 2 якої було накладено арешт на посіви та майбутній врожай 2021 року, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

У зв`язку з тим, що право суборенди всіх без виключення зазначених вище земельних ділянок було зареєстроване за ТОВ «Агро Експорт Миколаїв», останнє 09.07.2021р. звернулось до Управління цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг Миколаївської районної державної адміністрації, та отримав Інформацію № 265185134 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника у виконавчому провадженні - ПП «Інгульська Лоза», з якої вбачається, що за ПП «Інгульська лоза» зареєстровано право суборенди всіх вищевказаних земельних ділянок на підставі договорів суборенди, укладених із Фермерським господарством «Інгульська Лоза».

При цьому, як вбачається з опису об`єктів іншого речового права з вищевказаної Інформації № 265185134, ПП «Інгульська Лоза» були передані у суборенду земельні ділянки разом з посівами (незавершеним виробництвом посівів сільськогосподарських культур), які знаходяться на цих ділянках.

Однак, за твердженням заявника, його суборендодавець - ТОВ «Інгульська Лоза» не повідомляло його про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок та про дострокове розірвання своїх договорів оренди земельних ділянок.

Як вбачається з наданої заявником Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» (довідка № 265331169), записи про інші речові права щодо суборенди земельних ділянок, арешт на посіви на яких накладено постановою Виконавця, виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявник зазначає, що всі земельні ділянки, на посіви та майбутній врожай 2021 року розташований на яких було накладено арешт, на момент проведення підготовчо-посівних робіт та догляду за посівами (у період з вересня 2020 року по квітень 2021 року включно) перебували у користуванні ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» та входили до складу наступних масивів та полів, згідно наданих суду плану організації земельних ділянок з проекту землеустрою та публічної кадастрової карти.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 95 Земельного Кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Відповідно до п. 7.6. Договорів суборенди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Інгульська Лоза» та позивачем, у разі закінчення строку дії цього Договору до закінчення польових робіт та збирання відповідного врожаю, термін дії договору продовжується до повного завершення відповідних польових робіт та збирання відповідного врожаю.

ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» зазначає, що будучи належним законним користувачем земельних ділянок, ще у листопаді 2020 року здійснювало роботи щодо засівання посівів, на які виконавцем був накладений арешт, придбавало посівні матеріали, здійснювало підготовку ґрунту, вносило добрива. З огляду на це, саме ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» є власником посівів та майбутнього врожаю, на який виконавцем було накладено арешт.

Також заявник зазначає, що 09.07.2021 року виконавець розпочав збирання врожаю озимої пшениці та передав його частину на відповідальне зберігання ТОВ «Новоодеський елеватор».

Так, відповідно до постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП №65968518, у період з 10 по 11 липня 2021 року Виконавцем було передано на відповідальне зберігання ТОВ «Новоодеський елеватор» зерно пшениці 3 класу у кількості 60 780 кг. та зерно пшениці 4 класу заліковою вагою 94 900 кг.

За твердженням заявника на час подання даної заяви, виконавцем продовжуються збір належного йому врожаю озимої пшениці.

Відповідно до вимог статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, рішення, яким суд забезпечує позов, як ефективний засіб юридичного захисту повинне бути реальним (тобто таким, яке забезпечує дієвий правовий захист від свавілля контрагента) та своєчасним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини», заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У провадженні з розгляду заяви про забезпечення позову суд позбавлений можливості встановлювати законність і обґрунтованість дій відповідачів, позаяк такий предмет розгляду належить здійснювати в порядку позовного провадження. Сутність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії покликана захистити заявника від свавільних дій осіб, якщо крім усього такі дії носять непередбачувані, швидкі та невідворотні елементи. Таким чином, у цьому провадженні суд встановлює обґрунтованість заходів забезпечення з урахуванням розумності та адекватності вимог заявника, його доводів, відповідності наведених в приписах підстав із положеннями закону.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом із тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст.137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена постанові від 23.10.2019 у справі №927/432/19).

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

Якщо позивачі обґрунтовують позовні вимоги порушенням відповідачами їхніх корпоративних прав, то встановлення наявності чи відсутності порушення таких прав, характеру та суб`єктів порушення здійснюється господарським судом під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанови ВП ВС від 11.06.2019 року у справі № 917/1338/18).

Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ознайомившись з наданою заявою, дослідивши у сукупності та оцінивши у відповідності до ст. 86 ГПК України докази, які подані заявником в обґрунтування заявлених вимог, суд зазначає, що кадастрові номери земельних ділянок, щодо яких заявник просить вжити заходів забезпечення позову, відображені в наявних в матеріалах справи доказах щодо предмета спору, а також заявником надані докази, що свідчать про здійснення ним робіт з обробітку вказаних земельних ділянок та посіву там озимих пшениці та ячменю.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про те, що заявлений позивачем такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране із земельних ділянок за вказаними кадастровими номерами та заборона приватному виконавцю вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні посівів, майбутнього врожаю 2021 року а зерна пшениці, розташованих та зібраних із вказаних земельних ділянок є обґрунтованим, адекватним та співрозмірним із заявленими вимогами.

Невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи приваним виконавцем будуь здіснені дії зі збирання та продажу майбутнього врожаю зерна 2021 року зі спірних земельних ділянок, і, відповідно, погашення заборгованості іншої особи за рахунок даних коштів, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів особи.

Водночас, інші обставини спірних відносин між сторонами підлягатимуть встановленню у межах розгляду справи по суті.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, обраний заявником спосіб забезпечення позову не зупиняє діяльності відповідача, та не порушує прав третіх осіб, а спрямований на їх захист, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, спрямований на запобігання ймовірним порушенням прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін та не суперечить ст.137 ГПК України.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» б/н від 15.07.2021р. (вх. № 10866/21) про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок із кадастровими номерами згідно з переліком та заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами згідно з переліком.

Підстави для зустрічного забезпечення відсутні (ст. 141 ГПК України).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 7-10 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 140, 233, 234, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» б/н від 15.07.2021р. (вх. № 10866/21) про забезпечення позову до подання позову задовольнити.

2. Накласти арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

3. Заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 16.07.2021р.

5. Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років.

6. За даною ухвалою:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Експорт Миколаїв» (54007, м.Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1, ).

Боржник: Приватний виконавець Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович (54030, м.Миколаїв, вул. Пушкінська, 17-а, офіс 13, посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року).

Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя О.В. Ткаченко