ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021м. ДніпроСправа № 904/5430/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

та представників:

від позивача: Харитонова Л.В.;

від відповідача: Гайбатов М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Приватного підприємства фірма "Промар" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 у загальному розмірі 48 334 грн. 31 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства фірма "Промар" (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 у загальному розмірі 48 334 грн. 31 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 42 479 грн. 14 коп. - основний борг;

- 5 855 грн. 17 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 в частині повного та своєчасного внесення відповідачем орендної плати за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 та, відповідно, наявністю боргу у сумі 42 479 грн. 14 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 9.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 13.02.2019 по 13.02.2020 в сумі 5 855 грн. 17 коп.

Ухвалою суду від 06.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (вх. суду № 57621/20 від 03.12.2020), в яких він просить суд призначити судове засідання за правилами загального позовного провадження, посилаючись на наступне:

- з моменту укладення зазначеного договору відповідач належним чином виконував свої зобов`язання, своєчасно сплачував орендну плату, що підтверджується платіжними дорученнями;

- під час пандемії у зазначеному приміщенні відповідач не вів господарську діяльність, відповідно звернувся до позивача із заявою про звільнення від сплати орендної плати;

- Постановою КМУ № 255 на період карантину заборонена робота переважної більшості суб`єктів господарювання, діяльність яких передбачає приймання відвідувачів. Тобто можливість користуватися орендними приміщеннями за їх цільовим призначенням, навіть за бажанням орендаря, була обмежена на державному рівні;

- незважаючи на наявність права у відповідача - звільнення від орендної плати, позивач незаконно нарахував пеню;

- станом на 03.12.2020 не існує жодної заборгованості перед позивачем щодо сплати орендної плати за зазначеним договором оренди.

Ухвалою суду від 07.12.2020 здійснено перехід розгляду справи від спрощеного до загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 22.12.2020.

У підготовче засідання 22.12.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 22.12.2020 представником відповідача було заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання відповідачу часу для подачі відзиву на позову заяву. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 22.12.2020 протокольно було оголошено перерву до 20.01.2021.

У підготовче засідання 20.01.2021 з`явився представник відповідача; представник позивача у вказане засідання не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив, при цьому, про день, час та місце підготовчого засідання останній був повідомлений належним чином, що підтверджується участю його представника у попередньому судовому засіданні , а також розпискою (а.с. 60).

Судом відзначено, що станом на 20.01.2021 в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.01.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а саме: по 07.03.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 16.02.2021.

Від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. суду № 6059/21 від 05.02.2021), в яких він зазначив про таке:

- відповідно до розрахунку заборгованості з орендної плати за договором борг орендної плати до бюджету за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 становить 24 479 грн. 14 коп.;

- на адресу орендодавця надійшов лист № 1 від 20.05.2020 від відповідача щодо нарахування орендної плати за договором оренди нерухомого майна з початку введення карантину до його закінчення. Цей лист розглянуто та надано відповідь листом № 8/7-15 від 28.05.2020, відповідно до якого повідомлено орендаря щодо неможливості призупинення орендної плати за договорами оренди комунального майна у зв`язку з відсутністю відповідного рішення Дніпровської міської ради, яка є власником майна та діє в інтересах територіальної громади міста;

- жодних платежів з оренди комунального майна за договором № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 у період з 01.03.2019 до 31.12.2020 до бюджету не надходило.

Судове засідання, призначене на 16.02.2021, не відбулось у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та перебуванням судді на лікарняному з 28.01.2021 по 22.02.2021 включно.

В подальшому, ухвалою суду від 23.02.2021 судове засідання було призначено в межах розумного строку на 11.03.2021.

У підготовче засідання 11.03.2021 представники сторін не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

Станом на 11.03.2021 докази належного повідомлення учасників справи, а також про отримання ухвали суду від 23.02.2021 в матеріалах справи були відсутні.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.03.2021 підготовче засідання було відкладено на 08.04.2021.

У підготовче засідання 08.04.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 08.04.2021 представником відповідача було заявлене усне клопотання про надання часу для підписання акту звірки розрахунків та надання платіжних доручень про сплату орендної плати. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 08.04.2021 судом оголошено протокольну перерву до 22.04.2021.

У підготовче засідання 22.04.2021 з`явився представник позивача; представник відповідача у вказане засідання не з`явився, при цьому, про день, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується участю його представника у попередньому підготовчому засіданні 08.04.2021 (протокол судового засідання від 08.04.2021, а.с.102), а також розпискою (а.с. 103).

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

У підготовчому засіданні 22.04.2021 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 22.04.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.05.2021.

У судове засідання 19.05.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 19.05.2021 представником відповідача було заявлене усне клопотання про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні 19.05.2021 протокольно було оголошено перерву до 27.05.2021.

Від відповідача надійшло клопотання про долучення відзиву на позовну заяву (вх. суду № 26324/21 від 27.05.2021), в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи вказаний відзив та у задоволенні позовних відмовити, посилаючись на те, що за період користування орендованим майном з 01.03.2019 по 31.01.2020 заборгованість у відповідача відсутня, на підтвердження чого до матеріалів справи були долучені платіжні квитанції та розрахунок.

У судове засідання 27.05.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 27.05.2021 представниками позивача та відповідача були заявлені усні клопотання про надання часу для аналізу долучених 27.05.2021 до матеріалів справи доказів оплати орендної плати, а також звірки розрахунків. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні 27.05.2021 протокольно було оголошено перерву до 30.06.2021.

У судове засідання 30.06.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 30.06.2021 представником відповідача було заявлено усне клопотання про надання часу для остаточного врегулювання спору мирним шляхом. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні 30.06.2021 протокольно було оголошено перерву до 12.07.2021.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду 32192/21 від 30.06.2021), в якому він зазначив, що після проведеної звірки з орендарем щодо фактичного залишку заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 було з`ясовано, що залишок заборгованості складає 1 238 грн. 62 коп. У клопотанні позивач також просив суд долучити до матеріалі справи лист позивача від 24.06.2021, а також розрахунки заборгованості.

У судове засідання 12.07.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 12.07.2021 представник позивача виклав зміст позовних вимог, просив суд задовольнити позовні вимоги в частині залишку основного боргу в сумі 1 238 грн. 62 коп.; вказував про те, що в іншій частині основного боргу та у повному обсязі по пені заборгованість є погашеною відповідачем.

У судовому засіданні 12.07.2021 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву; зазначав, що заборгованість за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 у відповідача перед позивачем відсутня.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 12.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору оренди майна, строк дії договору, умови передачі об`єкта в оренду та повернення його з оренди, факт передачі майна в оренду, час користування ним орендарем, настання строку сплати орендної плати та її розмір, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення сплати орендної плати, правомірність заявленої до стягнення пені.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 14.12.2018 між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - орендодавець, позивач) та Приватним підприємством фірмою "Промар" (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 (далі договір, а.с.7-11), відповідно до пункту 1.1. якого, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення (надалі об`єкт оренди) загальною площею 268,10 кв.м., розташовані за адресою: м. Дніпро, проспект Пилипа Орлика, будинок 19, в підвалі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 1 893 668 грн. 00 коп. без ПДВ, що перебуває на балансі Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю", для розміщення камери схову - 150,0 кв.м., пункту доочищення та реалізації доочищеної питної води - 60,0 кв.м., торговельного об`єкту з продажу товарів підакцизної групи - 21,0 кв.м. та торговельного об`єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи - 37,1 кв.м. Використання об`єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

У пунктах 10.1., 10.2. договору сторони визначили, що договір діє з 14.12.2018 до 12.12.2021 включно. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на переукладання договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюється за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право відповідача на переукладання договору припиняється.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Як вказує позивач, відповідачем були порушені зобов`язання за договором оренди нерухомого майна в частині повного та своєчасного внесення відповідачем орендної плати за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 42 479 грн. 14 коп. Вказане і є причиною спору.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів, які становлять розмір орендної плати, яка підлягає сплаті за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018, та яку відповідач відмовився сплатити у добровільному порядку.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору № 585-ДРА/18 від 14.12.2018, виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір оренди є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічні положення містяться в статті 759 Цивільного кодексу України та статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).

Судом враховано, що відповідно до статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Повернення наймачем предмета договору найма оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Так, відповідно до пунктів 2.2., 2.3. договору орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі об`єкта оренди. Передача об`єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 12.10.2018, на підставі акта приймання-передачі об`єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем.

Пунктом 2.7. договору передбачено, що обов`язок щодо складання акта приймання-передачі при передачі об`єкта в оренду покладається на балансоутримувача, а при поверненні об`єкта з оренди на орендаря.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, зокрема його пунктів 2.2. та 2.3., було складено акт приймання-передачі від 14.12.2018, з якого вбачається, що на виконання умов договору 14.12.2018 орендодавцем передано, а орендарем прийнято об`єкт оренди нежитлові приміщення загальною площею 268,10 кв.м., розташовані за адресою: м. Дніпро, проспект Пилипа Орлика, будинок 19, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 1 893 668 грн. 00 коп. без ПДВ (а.с.14).

Враховуючи положення укладеного договору та приймаючи до уваги підписання сторонами акту від 14.12.2018, суд дійшов висновку щодо належного виконання позивачем (орендодавцем) обов`язку щодо надання відповідачу в оренду відповідних нежитлових приміщень.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повернення орендованого майна з оренди за актом приймання-передачі, обов`язок по складанню якого, відповідно до умов пункту 2.7. договору, покладено на орендаря.

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1, частини 4 статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди.

Частинами 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За приписами пунктів 3.1., 3.2. договору розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою. Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною договору, становить 9 194 грн. 76 коп. без ПДВ /базова за листопад місяць 2018 рік/. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з грудня місяця 2018 року. У платіжному дорученні обов`язково зазначити номер договору оренди, дату укладення та назву орендаря.

Згідно з умовами пункту 3.3. договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 70 % від загальної суми орендної плати у розмірі 6 436 грн. 33 коп. до загального фонду міського бюджету;

- 30 % від загальної суми орендної плати у розмірі 2 758 грн. 43 коп. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

За змістом частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вплачувати орендну плату. Аналогічні положення містяться в пункті 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з пунктом 3.5. договору орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (пункт 3.4. договору).

У відповідності до вказаних умов договору, враховуючи наведені вище зміни ставок орендної плати щодо нерухомого майна, позивачем здійснено розрахунок орендної плати за період користування об`єктом оренди з 01.03.2019 по 31.01.2020, за результатами якого визначено суму орендної плати, яка підлягає сплаті до міського бюджету, - 73 934 грн. 13 коп., враховуючи здійснені відповідачем часткові оплати, заборгованість з орендної плати за вказаний період складає 42 479 грн. 14 коп. (а.с. 15, 141-142).

При цьому, слід відзначити, що в процесі розгляду справи по суті, позивачем було долучено розрахунок заборгованості, а також надано лист № 4/7-1334 від 24.06.2021, з яких вбачається, що станом на 24.06.2021 заборгованість з орендної плати за період користування орендованим майном з 01.03.2019 по 31.01.2020 складає 1 238 грн. 62 коп. (заборгованість по пені в заявленій сумі 5 855 грн. 17 коп. відсутня).

В той же час, відповідач наявність будь-якої заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2019 по 31.01.2020 заперечує, посилається на те, що орендна плата за період користування нерухомим майном в період з 01.03.2019 по 31.01.2020 сплачена у повному обсязі до моменту звернення позивача із позовом до суду, на підтвердження чого на стадії розгляду справи по суті долучив відповідні платіжні квитанції (а.с.124-130).

З приводу долучення до матеріалів справи додаткових доказів на стадії розгляду справи по суті (а.с.122-134) суд зазначає таке.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

В силу положень статей 525 та 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Так, в матеріалах справи наявні докази сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №585-ДРА/18 від 14.12.2018 за період з 01.03.2019 по 31.01.2020, а саме:

- платіжна квитанція від 03.10.2019 на суму 14 999 грн. 00 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... в період з січня 2018 року по жовтень 2019 року" (а.с.133);

- платіжна квитанція від 03.10.2019 на суму 14 999 грн. 00 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... в період з січня 2018 року по жовтень 2019 року" (а.с.134);

- платіжна квитанція від 03.10.2019 на суму 201 грн. 04 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... в період з січня 2018 року по жовтень 2019 року" (а.с.132);

- платіжна квитанція від 18.02.2020 на суму 14 999 грн. 00 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... в період з липня 2019 року по січень 2020 року" (а.с.129);

- платіжна квитанція від 19.02.2020 на суму 14 999 грн. 00 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... за лютий 2020 року" (а.с.127);

- платіжна квитанція від 21.02.2020 на суму 14 999 грн. 00 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... в період з липня 2019 року по січень 2020 року" (а.с.130);

- платіжна квитанція від 24.02.2020 на суму 2 098 грн. 69 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... в період з липня 2019 року по січень 2020 року" (а.с.128);

- платіжна квитанція від 22.09.2020 на суму 20 594 грн. 38 коп. з призначенням платежу "плата за оренду майнових комплексів... за вересень 2020 року" (а.с.124).

З цього приводу представник позивача у судовому засіданні пояснював, що платежі відповідача 24.02.2020 в сумі 2 098 грн. 69 коп. та 22.09.2020 в сумі 20 594 грн. 38 коп. були частково спрямовані на погашення заборгованості з орендної плати за період користування майном з 01.03.2019 по 31.01.2020 (спірний період), а частково - за період користування майном після січня 2020 року, при цьому, пояснити правові підстави зарахування платежів відповідача за період з лютого 2020 року, враховуючи призначення вказаних платежів ("плата за оренду майнових комплексів... в період з липня 2019 року по січень 2020 року"), а також приймаючи до уваги наявність заборгованості в періоді з 01.03.2019 по 31.01.2020, як зазначає сам позивач, в сумі 1 238 грн. 62 коп. представник не зміг.

Суд зазначає, що враховуючи призначення вказаних платежів, а також фактичну наявність заборгованості у вказаному періоді, вказані платежі підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за період користування майном з 01.03.2019 по 31.01.2020.

Таким чином, за період користування нерухомим майном з 01.03.2019 по 31.01.2020 відповідачем сплачена орендна плата в загальній сумі 97 889 грн. 11 коп., в той час, як орендна плата до міського бюджету за вказаний період складала 73 934 грн. 13 коп.

При цьому, слід відзначити, що останній платіж на погашення заборгованості з орендної плати за період користування майном в період з 01.03.2019 по 31.01.2020 було здійснено 22.09.2020, а з позовом до суду позивач звернувся 05.10.2020.

Враховуючи вказане, матеріалами справи підтверджується, що станом на 05.10.2020 (момент звернення із позовом до суду) заборгованість з орендної плати за період користування нерухомим майном з 01.03.2019 по 31.01.2020 у відповідача перед позивачем за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 була відсутня.

Отже, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 42 479 грн. 14 коп. слід відмовити.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 9.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 13.02.2019 по 13.02.2020 в сумі 5 855 грн. 17 коп.

З приводу позовних вимог суд зазначає таке.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Так, у пункті 9.2. договору сторони передбачили, що за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у пункті 3.3. договору.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, а також підтверджено представником позивача у судових засіданнях, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне внесення орендної плати в період користуванням орендованим майном з 01.03.2019 по 31.01.2020, станом на теперішній час відсутня.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.141-143), залишок пені було погашено з платежу, здійсненого відповідачем, 21.02.2020, а саме: 3 756 грн. 48 коп., отже до моменту звернення із даним позовом до суду (05.10.2020).

Отже, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 5 855 грн. 17 коп. слід відмовити.

Таким чином, за результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 у загальному розмірі 48 334 грн. 31 коп. є менш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 191, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради до Приватного підприємства фірма "Промар" про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 585-ДРА/18 від 14.12.2018 у загальному розмірі 48 334 грн. 31 коп. - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко