ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа№ 910/11193/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників зазначених в протоколі від 05.07.2021р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Військового прокурора Київського гарнізону

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 р.

у справі №910/11193/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах

держави в особі:

1) Фонду державного майна України

2) Державного концерну "Укроборонпром"

3) Державного підприємства "Науково - дослідний інститут

"Квант"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш

Моторс Україна"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш

Моторс Україна Групп"

3) Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного концерну "Укроборонпром" та Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант" звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" та Державної архітектурно-будівельної інспекції про:

- визнання недійсною та скасування декларації від 22.02.2016 № КВ 837, що зареєстрована у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, під автосалон за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнання недійсною та скасування декларації від 08.04.2016 № КВ 77 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, загальною площею 160,4 м.кв. замовником якої виступило Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна";

- визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав від 30.03.2016 № 5/Д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" щодо нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Державного підприємства "Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень" м. Київ Тарнавської С.В. (індексний номер 30189855 від 24.06.2016) на підставі якого за ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" (код 40144333) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- скасування у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 15114503 про право власності ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнання право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5 за Фондом державного майна України.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідачами без згоди позивачів проведено реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5, які є істотним втручанням у право власності Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 року у справі №910/11193/20 у позові Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України, Державного концерну "Укроборонпром", Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп", Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Військова прокурора Київського гарнізону звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 року у справі №910/11193/20 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також, Військова прокурора Київського гарнізону просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021 р. апеляційну скаргу Військової прокурори Київського гарнізону передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П. Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 29.03.2021 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 року у справі №910/11193/20 та поновлено Військовій прокурорі Київського гарнізону зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною Військової прокурори Київського гарнізону на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 року у справі №910/11193/20, розгляд справи призначено на 20.04.2021 року.

12.04.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача 2 надійшли пояснення щодо апеляційної скарги.

12.04.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 та відповідача 2 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому останні зазначають, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просять суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 року у справі №910/11193/20 без змін.

16.04.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.04.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Київської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшли заперечення на відзив відповідачів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/11193/20 до 28.04.2021 року.

23.04.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій останній просить призначити судовий розгляд справи №910/11193/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

26.04.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій останній просить призначити судовий розгляд справи №910/11193/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнено. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання по справі №910/11193/20 в режимі відеоконференції призначено 28.04.2021 року.

27.04.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розпорядження № 09.1-08/1722/21 Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/11193/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 р апеляційну скаргу у справі №910/1193/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 року прийнято справу №910/11193/20 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О. Розгляд справи №910/11193/20 призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на 28.04.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 року виправлено описку в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі №910/11193/20, а саме в даті призначення справи до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/11193/20 до 26.05.2021. Судове засідання по справі №10/11193/20 призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 року розгляд апеляційної скарги Військової прокурори Київського гарнізону на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 року у справі №910/11193/20, відкладено на 23.06.2021 року. Судове засідання по справі №10/11193/20 призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

22.06.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

22.06.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23.06.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23.06.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/11193/20 до 30.06.2021 року.

23.06.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника прокуратури надійшли пояснення у справі.

У судове засідання 30.06.2021, що було проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не з`явився уповноважений представник відповідача 3.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/11193/20 до 05.07.2021р.

Представники прокуратури та позивачів у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, просили суд її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 року у справі №910/13290/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідачів-1 ,2 у поясненнях, наданих у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

05.07.2021р. представники відповіда-3 у судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповіда-3.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант" є землекористувачем земельної ділянки загальною площею 1,2268 га, кадастровий номер :79:022:0001, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 4, що підтверджено Актом на право користування землею від 23.08.1967, виданого Виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих.

Вказана земельна ділянка з комплексом будівель і споруд перебуває в державній власності в особі Фонду Державного майна України, органом управління якого є Державний концерн "Укроборонпром".

На цій земельній ділянці, площею 1,2268 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 4, розташовано комплекс будівель та споруд, а саме: лабораторно-виробничі та адміністративні корпуси, трансформаторна підстанція, у яких розміщені адміністративно-виробничі, господарчі та підсобні приміщення, які безпосередньо задіяні у виробництві продукції. Інформація про належність будівель та споруд до державного майна внесена до Єдиного реєстру об`єктів державної власності та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що отримані відповідні свідоцтва на право власності від 09.07.2008 серії САВ № 856191 та № 856192, чим офіційно посвідчено належність активів державі.

Безпосереднім користувачем майна на праві господарського відання є Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант".

03.02.2003 між Державним підприємством "Науково-дослідний інститут "Квант" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" був укладений Договір оренди нерухомого державного майна № 43 (надалі за текстом - Договір оренди), а саме: нежитлових приміщень загальною площею 198 м.кв. у корпусі 21 за адресою м. Київ, вул. Димитрова, 5, строком на 10 років.

Додатковою угодою від 17.07.2013 сторони домовилися про пролонгацію дії згаданого вище Договору оренди на 2 роки 11 місяців, а саме до 16.06.2016.

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 198 м.кв. у корпусі № 21, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант". Вартість приміщення, згідно звіту про оцінку майна, станом на 01.11.2002, становить 428 640,30 грн. Приміщення розташовані за адресою: 03150, м. Київ, вул. Івана Федорова, 4 та передаються в оренду для розміщення автосалону.

У зв`язку з порушенням умов Договору оренди Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" було повідомлене орендодавцем про розірвання цього договору в односторонньому порядку.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.10.2015 у справі № 910/18711/15 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" звільнити передане за Договором оренди нежитлове приміщення, загальною площею 198 м.кв., у корпусі 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова,5.

10.11.2016 між Державним підприємством "Науково-дослідний інститут "Квант" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" підписано акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 4, корпус №21.

Відповідно до зазначеного акту орендар згідно Договору оренди нерухомого майна від 03.02.2003 № 43 повернув, а орендодавець прийняв з користування нерухоме майно загальною площею 198,0 м.кв., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 4, корпус №21.

Разом з тим, за твердженням позивачів, під час користування державним майном, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" без згоди власника приміщення, збудувало двоповерхову прибудову, загальною площею 160,4 м.кв., до раніше орендованого приміщення корпусу № 21.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суду першої інстанції зазначив, що Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України, Державного концерну "Укроборонпром", Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант" пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.03.2007 листом № 125-468 Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант", як орендодавець приміщень, переданих орендарю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" згідно Договору оренди № 43 від 03.02.2003 підтвердило, що прибудова, яка розташована над критим в`їздом в орендоване приміщення за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5, корп. 21 (фактична адреса - м. Київ, вул. Федорова,4), збудована орендарем без залучення коштів та сил орендодавця і орендодавець не претендує на право власності на це майно.

Таким чином, Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант" станом на 05.03.2007 вже було відомо про наявність спірного нерухомого майна, а отже, саме з 05.03.2007 у Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" виникло право звернення до суду з відповідним позовом.

12.11.2013 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" надійшов лист Державного концерну "Укроборонпром" № UOP-3.012-9820, зі змісту якого встановлено, що за результатами здійсненої виїзної перевірки представниками Державного концерну "Укроборонпром" та Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" виявлено прибудову, загальною площею 160,4 м.кв. розташовану над критим в`їздом в приміщення, за адресою вул. Димитрова, 5, корпус, 21, м. Київ (фактична адреса - вул. Федорова, буд.4).

Таким чином суд встановив, що Державному концерну "Укроборонпром" 12.11.2013 вже було відомо про наявність спірного нерухомого майна, отже саме з 12.11.2013 в Державного концерну "Укроборонпром" виникло право на звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Фонд державного майна України, в силу здійснення своїх повноважень міг довідатися про наявність спірного нерухомого майна, отже, саме з 05.03.2007 у позивача-1 виникло право на звернення до суду з відповідним позовом.

24.01.2017 Київською місцевою прокуратурою №6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України під № 0000015 за фактом використання посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" завідомо підробних документів - декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 37 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта № КВ 77, шляхом подання таких документів до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, що розташована за адресою: м. Київ, бульвар, Лесі Українки, 26 (копія листа ДП "НДІ "Квант" № 170-470 від 23.07.2020 міститься в матеріалах справи).

Отже, саме з 24.01.2017 у прокуратури виникло право на звернення до суду з відповідним позовом в інтересах держави.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами статей 253, 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

З огляду на положення статті 261 Цивільного кодексу України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» перебіг строку позовної давності починається не з дня виявлення прокурором порушень законодавства, а з моменту, коли орган, в інтересах якого звертається прокурор, довідався або міг довідатися про порушення своїх прав, у той час як закон пов`язує початок перебігу строку позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняттям рішення, якими порушено відповідне суб`єктивне право, а з моментом коли саме уповноваженому органу, право якого було порушено внаслідок прийняття незаконного рішення, стало відомо про таке порушення.

Слід також, зазначити, що для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Наведена правова норма містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 706/1272/14-ц зроблено наступні висновки « 25. У постанові від 22 лютого 2017р. у справі № 30/5009/7262/11 Вищий господарський суд України зазначив:

25.1. Перебіг позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався відповідний орган державної влади, а не прокурор, оскільки останній здійснює представництво такого органу ти звертається в його інтересах на підставі закону до суду.

25.2. Правильними є висновки апеляційного суду про те, що Фонд державного майна України (позивач) не пропустив позовну давність, оскільки про порушення права держави на майно, тобто про його передання до статутного капіталу ПрАТ «Приазовкурорт» (відповідача), позивач дізнався лише у 2011 році після здійснення перевірки прокуратурою. І докази, які би підтверджувані, що позивач довідався або міг довідатися про порушення прав і законних інтересів держави раніше, у матеріалах справи відсутні.»

« 31.1. Як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

31.2. Приписи закону про початок перебігу позовної давності поширюються і на звернення до суду прокурора із заявою про захист державних інтересів.».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 367/6105/16-н дійшла наступних висновків: «... позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення Ті права або про особу, яка його порушила. Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.».

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16: « 7.8. Велика Палата Верховного Суду вважає, що якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

7.9. Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів (відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17).».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла наступних висновків щодо застосування норм права. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Колегією суддів встановлено, що відносно договору купівлі-продажу майнових прав від 30.03.2016 №5/Д щодо факту неправомірності його існування зазначеного договору прокуратурі гарнізону стало відомо лише під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000011 від 23.01.2020, в ході якого органом досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, серед яких тимчасовий доступ до речей та документів, які у подальшому стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом в інтересах держави.

В свої пояснення прокуратура гарнізону зазначила, що їй не відомо щодо процесуальних дій, які здійснювалися в рамках кримінального провадження №0000015 від 24.01.2017р., оскільки процесуальне керівництво здійснювалося Київською місцевою прокуратурою № 6, про зазначене кримінальне провадження прокуратурі гарнізону стало відомо лише з листа ДП «НДІ «Квант» від 23.07.2020 № 170-470.

Враховуючи викладене, прокуратурою гарнізону факти, які оспорюються в даній позовній заяві стали відомі лише у 2020 році.

Щодо листа від 05.03.2007 № 125 - 468, яким на думку відповідача-1, ДП «НДІ «Квант» не заперечувало проти оформлення ТОВ «Бритиш Моторе Україна» права власності на оспорювану прибудову, колегія суддів зазначає наступне.

Дане твердження суду першої інстанції не відповідає дійсності, оскільки, у вказаному ДП «НДІ «Квант» не заперечувало щодо оформлення «Бритиш Моторс Україна» право власності на приміщення, а саме на прибудову загальною площею 100 м , яка розташована над критим в`їздом у ндоване приміщення.

У листі від 05.03.2007 за № 125 - 468, дозвіл на прибудову стосується іншої споруди, так як прибудова, право власності на яку оспорюється на даний момент, згідно технічного паспорту є двоповерховою, має загальну щу 160,4 м2, поєднана із землею фундаментом, окрім того, дана прибудова розташована не над критим в`їздом в приміщення корпусу 21, яке перебувало в оренді ТОВ «Бритиш Моторе Україна», а є суміжною із торцевою стіною корпусу 21, даний факт встановлено постановою Окружного адміністративного у м. Києва від 16.08.2013 р. у справі № 826/9196/13-а.

У даному випадку лист від 05.03.2007 № 125 - 468 не містить жодних даних про обставини які стосуються двоповерхової прибудови до корпусу № 21 ідею 160,4 м2, а від так, не може бути належним доказом, що Державному підприємству «Науково-дослідний інститут «Квант» станом на 05.03.2007 вже було відомо про наявність спірного нерухомого майна.

Щодо твердження суду першої інстанції, що з 12.11.2013 Державного концерну «Укроборонпром» виникло право на звернення до суду з відповідним позовом, є неправомірним та таким, що не відповідає чинному законодавству з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу), яка в силу приписів статті 257 цього Кодексу встановлюється тривалістю у три роки.

В позові до суду першої інстанції військовою прокуратурою Київського гарнізону викладені наступні позовні вимоги:

- визнати недійсною та скасування декларації від 22.02.2016 № КВ 837, що зареєстрована у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, під автосалон за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнати недійсною та скасування декларації від 08.04.2016 № КВ 77 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, загальною площею 160,4 м.кв. замовником якої виступило Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна";

- визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав від 30.03.2016 № 5/Д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" щодо нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Державного підприємства "Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень" м. Київ Тарнавської С.В. (індексний номер 30189855 від 24.06.2016) на підставі якого за ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" (код 40144333) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 15114503 про право власності ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнати право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5 за Фондом державного майна України.

Як вбачається із заявлених вимог, порушення прав інтересів держави, відбулося відносно декларацій про початок будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта в 2016 році, порушення прав позивачів шляхом укладання нікчемного говору купівлі - продажу майнових прав в 2016 році, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та реєстрація права власності на об`єкт рухомого майна теж відбулись в 2016 році.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що строки на які посилається суд першої інстанції щодо виникнення права у ДП «НДІ «Квант» та Фонду державного майна України звернення в 2007 році до суду відповідним позовом, та виникнення у Державного концерну Укроборонпром» права на звернення до суду з 12.11.2013, з тими ж позовними вимогами є помилковими, так, як зазначене порушення прав позивачів відбулось тільки в 2016 році.

Також, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу посилання позивачів, що позивачі, не знали про наявність декларації від 22.06.2016 року № КВ 37 про початок будівельних робіт, декларації від 08.04.2016 року № КВ 77 про готовність до експлуатації об`єкта, укладеного договору купівлі-продажу майнових прав від 30.03.2016 року № 5/Д, рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а також відповідний запис № 15114503, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно більше, ніж за 3 роки пред`явлення до позову в даному спорі.

Матеріали справи № 910/11193/20 не містять жодного доказу, який би вказував на те, що позивачі дізналися або могли дізнатись про оспорювані правочини раніше, оскільки Військова прокуратура Київського гарнізону звернулася до Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант" з листом від 01.06.2020 року № 11/3260 вих. 20, до Фонду державного майна України та Державного концерну "Укроборонпром" з листом від 20.07.2020 року № 11/4321 вих. 20 (додаток 14, 15, 16 до позовної заяви прокурора).

Разом з тим, слід відзначити, що відповідно до постанови Верховного Суду від 27.10.2020 року у справі № 911/3454/17, останній дійшов висновку щодо того, що на позовну вимогу про скасування державної реєстрації взагалі не поширюються наслідки спливу позовної давності, «...на позовну вимогу прокурора про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності не поширюються наслідки спливу позовної давності, оскільки вказана вимога заявлена у спосіб припинення дії, яка порушує право держави на користування належним їй майном, яке з володіння держави не вибуло, а тому допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, відтак негаторний позов може бути пред`явлено упродовж всього часу тривалості відповідного правопорушення.».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що строк позовної давності не пропущений на звернення з даним позовом, оскільки Військова прокуратура Київського гарнізону та позивачі дізналися про оспорювані правочини в 2020 році під час перевірки прокуратури, а позовна заява подана до Господарського суду міста Києва 30.07.2020р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Щодо розгляду справи по суті колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Державне підприємство «Науково-дослідний інститут «Квант» віднесено до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 № 1734 та до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

Як передбачено пунктом 15 Статуту № 47 та пунктом 4.1 Статуту № 90 Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» майно підприємства є державною власністю та закріплюється за ним на праві господарського відання.

Так, відповідно до акту на право користування землею від 23.08.1967 виданого Виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих земельна ділянка загальною площею 1,2268 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 4 (колишня назва Димитрова), належить на праві постійного користування Державному підприємству «Науково-дослідний інститут «Квант» та має кадастровий номер :79:022:0001.

Судом встановлено, що між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут «Квант» (далі - орендодавець, ДП «НДІ «Квант») та Товариством з обмеженою відповідальністю «БритишМоторс Україна» (далі - орендар, ТОВ «БритишМоторс») укладено договір оренди нерухомого державного майна від 03.02.2003 № 43, а саме нежитлових приміщень загальною площею 198 м2 у корпусі 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5, строком на 10 років.

Додатковою угодою від 17.07.2013 сторони домовилися про пролонгацію дії згаданого вище договору на 2 роки 11 місяців, а саме до 16.06.2016.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 198 м2 у корпусі №21, що знаходиться на балансі ДП «НДІ «Квант». Вартість приміщення визначена згідно із звітом про оцінку майна і становить незалежною оцінкою станом на 01.11.2002 у розмірі 428 640,3 грн. Приміщення розташовані за адресою: 03150, м. Київ, вул. Івана Федорова, 4 (колишня вулиця Димитрова, 5). Приміщення передаються в оренду для розміщення автосалону.

У зв`язку з невиконанням умов договору ТОВ «Бритиш Моторе Україна», а саме відсутністю проведення нової оцінки державного майна відповідно до п. 5 угоди ДП «НДІ «Квант» листом повідомлено про розірвання договору оренди в односторонньому порядку, що підтверджується листом Регіонального відділення Фонду державного майна по місту Києві від 14.07.2020 №30-06/5703.

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києві від 05.10.2015 у справі №910/18711/15 зобов`язано ТОВ «Бритиш Моторе Україна» звільнити передане за договором оренди № 43 від 03.02.2003 нежитлове приміщення, загальною площею 198 м , у корпусі 21, за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5.

Однак, як встановлено прокуратурою, що під час користування державним майном ТОВ «Бритиш Моторе Україна» без згоди власника приміщень, на місці можливого виїзду (заїзду) з території ДП «НДІ «Квант» здійснив незаконну двоповерхову прибудову (загальною площею 160,4 м2) до раніше орендованого приміщення корпусу №21.

22.02.2016 у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано декларацію № КВ 37 про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, під автосалон за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5, замовником якої виступило Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна", кошторисна вартість будівництва якого складає 984 000,00 грн.

Здійснюючи реєстрацію декларації про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21 Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві не взято до уваги, що адміністративний будинок (корпус №21 загальна площа нежитлових приміщень 16706,00 м2), що знаходиться за адресою вул. Димитрова, 5 у м. Києві, який на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради за №957-В від 09.07.2008 року належить державі та знаходиться на балансі Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант», перший поверх якого експлуатується під автосалон « Jaguar ».

Відповідно до приміток у наданому Технічному паспорті БТІ на нежитлову прибудову «НІ» ТОВ «Бритиш Моторе Україна» виконані будівельні роботи із реконструкції існуючих нежитлових приміщень.

Згідно проектної документації із реконструкції нежитлових приміщень під автосалон на вул. Димитрова, 5 стадія «П» виготовлено ОПА «Сучасне місто» на замовлення ТОВ «Бритиш Моторе України» загальна площа до реконструкції становила 594,0 м2 після реконструкції 984 м2 , що свідчить про самовільну реконструкцію ТОВ «Бритиш Моторе Україна» орендованих нежитлових приміщень цокольного (першого) поверху.

Роботи із реконструкції виконані у частині самовільного будівництва двоповерхової прибудови до існуючої будівлі корпус №21, влаштування антресольного приміщення та балкону, двох монтажно-евакуаційних дверей із салону на вул. Федорова, влаштування дверних прорізів у несучій стіні корпусу №21 (торцева стіна корпусу №21 є суміжною із вказаною прибудовою), влаштування фасадів - металева система, зміна техніко- економічних показників, геометричних розмірів, що підтверджено рішенням по справі № 826/9196/13-а.

Ухвалою від 23.04.2015 по справі № К/800/63643/13 Вищим адміністративним судом України рішення Окружного адміністративного суду м. Києва залишено без змін, яким встановлено, що будівля загальною площею 160,4 м" є нерухомим майном, що пов`язане фундаментом із землею та створене з відповідних будівельних матеріалів і конструкцій, поєднаних між собою в певній технологічній послідовності, визначеній проектною документацією, державними будівельними стандартами, нормами і правилами, дії ТОВ «Бритиш Моторе Україна» можуть становити суспільну загрозу життю та здоров`ю людей.

30.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна", яке діяло як продавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп", яке діяло як покупець, укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 5/Д відповідно до якого продавець продає, а покупець придбаває майнові права на нежитлове приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 по вул. Димитрова,5 (літ.Н1) в Печерському районі міста Києва, на умовах та в порядку, що визначені в цьому договорі (п. 1.1. Договору).

Згідно пункту 6.2. Договору купівлі-продажу майнових прав №5/Д від 30.03.2016, продавець після завершення реконструкції об`єкта будівництва та введення його в експлуатацію, зобов`язується офіційно повідомити покупця про введення об`єкту в експлуатацію та дату передачі нежитлового приміщення.

08.04.2016 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме нежитлового приміщення цокольного поверху корпусу № 21, під автосалон площею 160,4 м.кв., з яких загальна площа складає 984 м.кв. та корисною площею 815,8 м.кв., за адресою: м. Київ, вул. Димитрова,5.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Частиною 5 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ (у редакції, що діяла на момент подання вищезазначених декларацій) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Про питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» у якій повинен бути вказаний наявний у замовника декларації документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій знаходиться побудований об`єкт.

Відповідно до п 2. ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якщо у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (у редакції, що діяла на момент подання вищезазначених декларацій) пунктом 21 визначено, що у разі зміни даних у зареєстрованій декларації (зокрема право на будівництво об`єкта передано іншому замовнику, змінено осіб, відповідальних за проведення авторського нагляду під час виконання підготовчих робіт, або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського та технічного нагляду під час виконання будівельних робіт) замовник (його уповноважена особа) протягом трьох робочих днів звертається до органу державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію, з повідомленням про зміну даних у зареєстрованій декларації за формою згідно з додатком 7 до цього Порядку.

Повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації складається у двох примірниках. Один примірник зазначеного повідомлення надсилається до органу державного архітектурно-будівельного контролю і у разі надходження до нього є невід`ємною частиною зареєстрованої декларації, а другий залишається у замовника.

Виконання підготовчих або будівельних робіт без подання такого повідомлення не може продовжуватися.

Слід також зазначити, що зазначення недостовірних відомостей в декларації про початок виконання будівельних робіт та здійснення будівництва на підставі проектної документації, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, є самостійними видами правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за вчинення яких передбачена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 826/5607/17 та від 14.11.2019 у справі № 826/5055/16.

Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві зареєстровано подані ТОВ «Бритиш Моторс Україна» декларації № КВ 37 від 22.02.2016 та № КВ 77 від 08.04.2016 та введено в експлуатацію нежитлового приміщення, з порушенням державних будівельних стандартів, норм і правил.

Також, ТОВ «Бритиш Моторс України» відповідно до ч. 5 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у визначений законом строк, а саме протягом трьох робочих днів не повідомив Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві про передання права на будівництво об`єкта іншому замовнику (власнику), а саме ТОВ «Бритиш Моторс Україна Групп», крім того у самій декларації про готовність до експлуатації об`єкта № КВ 77 від 08.04.2016 інформація про керівника замовника зазначена не вірно, оскільки у п. 2 замовником виступає ТОВ «Бритиш Моторс Україна» директором якого є Голуб О.В., проте у п.3 керівником зазначено Глобу Р.Л. , що не відповідає дійсності.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бритиш Моторе Україна» набув право власності на майнові права на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта № КВ 77 від 08.04.2016, яка видана всупереч вимогам законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено не законність набуття відповідачем-1 право власності на нежитлове приміщення.

За таких обставин підлягає визнанню недійсним договору купівлі - продажу майнових прав від 30.03.2016 № 5/Д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" щодо нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5, як такий, що не відповідає вимогам закону на підставі положень ст.ст. 203, 218 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, частина 4 згаданої статті передбачає, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 3 ст. 209 ЦК України передбачено, що нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів зважаючи на викладені факти та положення чинного законодавства, підстави для визнання договору купівлі-продажу майнових прав №Д/5 від 30.03.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бритиш Моторе Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бритиш Моторе Україна Групп» є обґрунтовані.

Разом з цим, нежитлове приміщення загальною площею 160,4 м" за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5 на підставі вищевказаної декларації від 08.04.2016 № КВ 77 та договору купівлі-продажу майнових прав від 30.03.2016 №Д/5 став підставою для реєстрації права власності.

Рішенням державного реєстратора Державного підприємство «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» м. Київ від 23.06.2016, індексний номер: 30189855 за ТОВ «Бритиш Моторе Україна Групп» зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, літ. «НІ» загальною площею 160,4 м2, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Ділова, 5, корп. 21.

На підставі зазначеного рішення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно державним реєстратором Державного підприємство «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» м. Київ Тарнавською С.В. внесено запис про право власності № 15114503.

Колегія суддів вважає, що рішення державного реєстратора є незаконним, а запис про право власності та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Державна реєстрація речового права не завжди означає, що особа, вказана у реєстрі, дійсно це право має (і навпаки: відсутність реєстрації не завжди свідчить про відсутність права). Таке розуміння існуючих правил про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є усталеним у судовій практиці (п. 7.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/73/17).

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 5 Зазначеного закону передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства, як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Правила про виникнення права власності з моменту його державної реєстрації, ч. 2 ст. 331 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначає лише момент виникнення права власності, але не означає, що реєстрація є самостійною і достатньою підставою для виникнення права.

Відповідно 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності.

Системний аналіз положень ч. 1 та ч. 2 ст. 376 ЦК України передбачають, що особа не набуває право власності на нерухоме майно, що будується на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. Набуттю права власності на нерухоме майно, зведене на чужій ділянці без волі власника, запобігає, ст. 376 ЦК України.

Як вбачається з переліку документів, на підставі яких проведена реєстрація спірного об`єкту, підставою виникнення для реєстрації права власності зазначено: договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: Д/5 від 30.03.20116, видавник: ТОВ «Бритиш Моторс Україна» / ТОВ «Бритиш Моторс Україна Групп»; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 20.04.2016, видавник: ТОВ «Бритиш Моторе Україна»/ ТОВ «Бритиш Моторс Україна Групп» інших документів не зазначено.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015.

Відповідно до п. 41 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається:

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

- письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

- договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Таким чином, відповідно до зазначеного Порядку у будь-якому випадку для реєстрації побудованого новоствореного або реконструйованого об`єкту нерухомості необхідний документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту. Державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Проте, державним реєстратором Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» м. Київ Тарнавською С.В. не додержано зазначені вимоги, а сама реєстрація проведена без наявності переліку документів, передбаченого зазначеним Порядком.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачені ст. 331 ЦК Кодексу України. Зокрема, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як вбачаєтьсяз технічного паспорту, що площа земельної ділянки, яку ПП «Бритиш Моторс Україна Групп» використовує без правових на те підстав, складає 110 м2.

Існуюча реєстрація на об`єкт та право власності порушує права власника - ДП «НДІ «Квант», оскільки у випадку невжиття заходів до скасування незаконної реєстрації, до відповідача перейде право власності на земельну ділянку, на якій воно розташоване.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

З огляду викладене, ДП «НДІ «Квант» є землекористувачем земельної ділянки на який було самочинно збудовано нерухоме майно ТОВ «Бритиш Моторе Україна» та не надавало останньому жодних погоджень на будівництво будь-якого об`єкту нерухомості.

Крім того, ТОВ «Бритиш Моторе Україна» право на збудоване майно зареєстроване всупереч волі власника (користувача) земельної ділянки, на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, відсутнє, що свідчить про порушення права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Відповідно до ч.4 ст. 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно з ч. 5 зазначеної статі власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов не правомірного про відмову в задоволенні позовних вимог щодо:

- визнання недійсною та скасування декларації від 22.02.2016 № КВ 837, що зареєстрована у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, під автосалон за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнання недійсною та скасування декларації від 08.04.2016 № КВ 77 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, загальною площею 160,4 м.кв. замовником якої виступило Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна";

- визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав від 30.03.2016 № 5/Д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" щодо нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Державного підприємства "Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень" м. Київ Тарнавської С.В. (індексний номер 30189855 від 24.06.2016) на підставі якого за ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" (код 40144333) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5;

- скасування у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 15114503 про право власності ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5; та вважає їх обґрунтованими, оскільки відповідачами без згоди позивачів проведено реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5, які є істотним втручанням у право власності Державного підприємства "Науково - дослідний інститут "Квант".

Щодо вимог про визнання право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5 за Фондом державного майна України, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У розумінні приписів ст. 15, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає закону, змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

За вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника.

Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Відповідно до ст. 331 право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

2. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

3. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., цокольного поверху корпусу № 21, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5 за Фондом державного майна України, оскільки позивачем не дотримано вимог цивільного законодавства щодо оформлення права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник частково довів обґрунтованість апеляційної скарги, отже рішення Господарського суду м. Києва від 12.01.2021 р. у справі № 910/11193/20 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в позові повністю.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій (судовий збір) покладаються на позивача у порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військового прокурора Київського гарнізону задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 12.01.2021 р. у справі № 910/11193/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити частково.

5. Визнати недійсною та скасувати декларації від 22.02.2016 № КВ 837, що зареєстрована у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, під автосалон за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5.

6. Визнати недійсною та скасувати декларації від 08.04.2016 № КВ 77 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності з реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху корпусу № 21, загальною площею 160,4 м.кв. замовником якої виступило Товариство з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна".

7. Визнати недійсним договору купівлі - продажу майнових прав від 30.03.2016 № 5/Д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" щодо нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке знаходиться на цокольному поверсі корпусу № 21 за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Державного підприємства "Державний інститут судових економіко - правових та технічних експертних досліджень" м. Київ Тарнавської С.В. (індексний номер 30189855 від 24.06.2016) на підставі якого за ТОВ "Бритиш Моторс Україна Групп" (код 40144333) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 160,4 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 5.

9. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

10 Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" на користь Військового прокурора Київського гарнізону судовий збір за подання позовної заяви 6 306,00 грн.

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" на користь Військового прокурора Київського гарнізону судовий збір за подання позовної заяви 6 306,00 грн.

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна" на користь Військового прокурора Київського гарнізону судовий збір за подання судовий збір за подання позовної заяви 9 459,00 грн.

13. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бритиш Моторс Україна Групп" на користь Військового прокурора Київського гарнізону судовий збір за подання позовної заяви 9 459,00 грн

14. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

15. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.07.2021р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова