РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2021Справа № 910/6290/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТА" (вул. Сергія Оврашка, буд. 1, м. Бориспіль, Київська область, 08306, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЮГ" (вул. Магнітогорська, буд. 1, м. Київ, 02094, )

про стягнення 36 805, 31 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КТА"(далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЮГ" (далі - відповідач) про стягнення 36 805, 31 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки №2607/17 від 26.07.2017 відповідач не повністю розрахувався з позивачем за поставлений товар згідно видаткових накладних: №987 від 21.03.2018, №909 від 14.03.2018, №1127 від 02.04.2018 та №959 від 21.03.2018, у зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення з відповідача 35 141, 65 грн основного боргу, 1 267, 96 грн пені, 395, 70 грн та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Ухвала суду про відкриття провадження від 22.04.2021 отримана позивачем - відповідачем - 05.05.2021. Вказана ухвала суду від 22.04.2021 була надіслана відповідачу 27.04.2021 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Сергія Оврашка 1, Бориспіль, Київська область, 08306. Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 12.05.2021 з приміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", про що свідчить реєстр відстеження поштової кореспонденції 363.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо до розгляду справи у порядку спрощеного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КТА» (надалі - позивач, продавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ТРЕЙД ЮЕ» (надалі - відповідач, покупець ) було укладено договір поставки №2607/17 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов`язаний прийняти цей товар, оплатити його вартість у відповідності з умовами даного договору.

За умовами Розділу 2, укладеного Договору якість товару, який передає продавець, повинна відповідати вимогам стандарту, передбаченому для даного виду товару (ДСТУ, ТУ) і підтверджуватися завіреними продавцем копіями документів виробника (паспорт якості, номери сертифікатів відповідності у накладних). Вид, ціни і загальна вартість товару визначається по накладним, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п.п. 3.5. - 3.7. Розділу 3 Д договору при виконанні договору сторони належним чином оформлюють податкові, видаткові та інші документи на товар у відповідності з діючим законодавством України.

Перехід права власності на товар покупцеві здійснюється з моменту фактичної передачі товару представнику покупця (3.6 Договору).

Датою передачі товару вважається дата підписання видаткової накладної представником покупця (п. 3.7. Договору).

Згідно із п. 3.8. Розділу 3 укладеного Договору товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем в момент підписання видаткової накладної: за кількістю - згідно кількості та/або ваги, вказаної у видаткових накладних; за якістю - згідно ДСТУ та ТУ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, 14.03.2018 року позивач передав, а відповідач прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними: №983, № 959 від 21.03.2018, №909, №878 від 14.03.2018, №1127 від 02.04.2018, які оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Відповідно до положень Розділу 4 укладеного Договору, п. 4.1. передбачено, що оплата за придбаний товар, який передається по даному Договору , проводиться покупцем у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 45 календарних днів з моменту отримання товару покупцем. При здійсненні оплати покупець зобов`язаний в призначенні платежу вказувати на підставі якого документа проводилась поставка, а саме видаткова накладна з вказанням її номера та дати або рахунку, якщо оплата проводилась на підставі рахунку. Також покупець повинен сплатити у першу чергу ті рахунки або видаткові накладні, що були виставлені раніше, але не були сплачені в повному обсязі, вказуючи їх дату та номер.

У п. 4.2 Договору вказано, що оплата за придбаний товар здійснюється за кожну окрему накладну, по якій здійснювалася поставка товару.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 10.11.2020 року звернувся з претензією вих. №809 про стягнення заборгованості через неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №2607/17 від 26.07.2017.

Проте відповідач за умовами Договору повинен був провести повний розрахунок по отриманим товарам, однак на дату подання позовної заяви, оплата товару здійснена відповідачем частково та сплачено 30 000, 00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки, а саме позивач обґрунтовуючи позовні вимоги стверджує, що відповідач не здійснив повної оплати вартості поставленого товару, чим порушив умови укладеного договору поставки. У зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення з відповідача основну заборгованість у розмірі 35 141, 65 грн, пеню (подвійна облікова ставка НБУ, відповідно до п. 5.2. Договору) у розмірі 1 267, 96 грн та 3% річних у розмірі 395, 70 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, розглянувши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська фабрика паперової продукції", об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Внаслідок укладення Договору між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором поставки. Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України). Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивач передав, а відповідач в свою чергу прийняв продукцію, що підтверджується видатковими накладними, які оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Проте відповідач за умовами Договору повинен був провести повний розрахунок по отриманим товарам, однак як зазначає позивач на дату подання позовної заяви, оплата товару здійснена відповідачем частково та сплачено 30 000, 00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором поставки №2607/17 від 26.07.2017 року становить 35 141,65 грн. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повної сплати відповідачем грошових коштів, тому з огляду на вищезазначене, з врахуванням обставин щодо невиконання відповідачем, як Покупцем обов`язку з оплати отриманого товару, з огляду на відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості у розмірі 35141, 65 грн У зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором поставки, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 267, 96 грн, 3% річних в розмірі 395, 70 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну оплату поставленого товару, передбачена пунктом 5.2 Договору в якому вказано, що за порушення строків виконання зобов`язання по оплаті товару стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "КТА" нараховує пеню у розмірі 1 267, 96 грн за період з 01.01.2021 року по 16.04.2021. Однак позивачем не обґрунтовано за якими конкретними накладними було здійснено нарахування пені за вищевказаним періодом, а також, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які дали б змогу суду визначити період прострочення та перевірити правильність нарахування ТОВ «КТА» суми пені за видатковими накладними №909, №878 від 14.03.2018; №983, №959 від 21.03.2018; №1127 від 02.04.2018 року. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «ПРАЙМ ТРЕЙД ЮГ» пені у сумі 1 267, 96 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають. З тих же підстав суд не має можливості перевірити розрахунок 3% річних, наданий позивачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «ПРАЙМ ТРЕЙД ЮГ» 395 грн. 3 % річних також не обґрунтовані і не підлягають задоволенню. Слід зазначити, що для нарахування пені та 3% річних необхідно встановити не тільки факт прострочення та розмір простроченого боргу, але і чіткі дату початку та дату закінчення прострочення відповідної конкретної суми боргу, оскільки лише саме за цей період прострочення у кредитора є право на нарахування боржнику вказаних пені та річних на цю суму боргу. Наведеної позиції дотримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 31.01.2019 зі справи №903/1023/16. Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЮГ" (вул. Магнітогорська, буд. 1, м. Київ, 02094, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КТА" (вул. Сергія Оврашка, буд. 1, м. Бориспіль, Київська область, 08306, ) суму основного боргу у розмірі 35 141 (тридцять п`ять тисяч сто сорок одну) грн 65 коп. та судовий збір у розмірі 2 167 (дві тисячі сто шістдесят сім) грн 39 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2021

Суддя Н.І. Ягічева