ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021м. ДніпроСправа № 904/7140/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер", м. Дніпро

про розірвання договору та стягнення 3 352 934,09 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Ільєнко В.Ю.

Представники:

Від позивача: Старенко І.І., адвокат

Від відповідача: Кучерук А.В., адвокат

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- розірвати договір №030118 від 03.01.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест", з 22.11.2020;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" заборгованість у розмірі 3 352 934,09 грн., з яких: 3 046 159,30 грн. - попередня оплата, яка підлягає поверненню; 126 137,54 грн. - відсотки за користування чужими коштами; 180 637,25 грн. - інфляційне збільшення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №030118 від 03.01.2018 в частині повної та своєчасної поставки товару.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 справу №904/7140/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.02.2021. З 01.02.2021 підготовче засідання відкладено на 25.02.2021.

15 лютого 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" до господарського суду надійшла заява про зміну підстав позову. Позивач зазначає про те, що істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Ухвалою суду від 18.02.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" про зміну підстав позову, яка надійшла до суду (вх. 7805/21) прийнято до розгляду.

25.02.2021 відповідач надав до суду зустрічну позовну заяву про стягнення збитків, пов`язаних з неналежним виконанням позивачем договору №030118 від 03.01.2018, у розмірі 236 400,00грн.

Ухвалою суду від 25.02.2021 зустрічну позовну заяву повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" без розгляду.

25 лютого 2021 року від позивача до господарського суду надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/7140/20 на тридцять днів до 05 квітня 2021 року включно та відкладено підготовче засідання у справі на 15 березня 2021 року.

12 березня 2021 року позивач надав до Господарського суду Дніпропетровської області:

- заяву про зміну підстав позову (вх. 12495/21 від 12.03.2021, а.с.155-158) та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" заборгованість у розмірі 3 352 934,09 грн., з яких:

- 3 046 159,30 грн. - попередня оплата, яка підлягає поверненню;

- 126 137,54 грн. - відсотки за користування чужими коштами;

- 180 637,25 грн. - інфляційне збільшення заборгованості;

- заяву про часткову відмову від позову в частині вимоги про визнання розірваним договору №030118 від 03.01.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" з 22.11.2020 з ініціативи Товариства з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" (а.с.167 у томі 1).

В обґрунтування заяви про зміну підстав позову позивач зазначає, що сторонами досягнуто домовленостей про розірвання договору. Водночас товар на суму 3 046 159,30грн так і не було поставлено відповідачем. Зазначене є підставою повернення передоплати за договором відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України. Позивач наводить судову практику, посилається на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 904/2696/20 та постанову Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 відкладено підготовче засідання у справі на 31 березня 2021 року.

25 березня 2021 року відповідач надав клопотання про залучення до матеріалів справи доказів, а саме копії: повідомлення № 37 від 04.10.2019 та докази отримання цього повідомлення; видаткової накладної №ТД-0000325 від 16.02.2018; рахунку фактури № ТД-0000143 від 25.01.2018; ТТН № 0000325 від 16.02.2018; п/д №7 від 25.01.2018; акту здачі-приймання від 19.02.2018; рахунку-фактури від 19.02.2018; договору - заявки №3012068 від 16.02.2018; п/д №65 від 19.02.2018; видаткової накладної №ТД-0000205 від 01.02.2018; рахунку фактури № ТД-0000001 від 03.01.2018; ТТН № 0000205 від 01.02.2018; п/д № 24 від 01.02.2018; акту здачі-приймання від 01.02.2018; рахунку-фактури від 01.02.2018; договору-заявки №3012032 від 01.02.2018; п/п № 30 від 03.01.2018; видаткової накладної №ТД-0000306 від 14.02.2018; рахунку-фактури № ТД-0000048 від 12.01.2018; ТТН № 0000306 від 14.02.2018; п/д№45 від 12.01.2018; акту здачі-приймання від 05.02.2018; рахунку-фактури від 14.02.2018; п/д № 54 від 14.02.2018; видаткової накладної №ТД-0000230 від 05.02.2018; рахунку-фактури № ТД-0000006 від 04.01.2018; ТТН № 0000230 від 05.02.2018; п/д № 31 від 05.02.2018; договору-заявки №3012041 від 05.02.2018; п/д № 34 від 04.01.2018; акту здачі-приймання від 14.02.2018; ТТН №Р 628 від 24.10.2018; рахунку №1 від 03.01.2018; договору переробки №050118/1 від 05.01.18; договору оренди №3 від 02.01.20; акту прийому-передачі нерухомого майна від 02.01.20; акту обстеження №3 від 20.12.20; договору оренди №3 від 02.10.17; акту прийому-передачі нерухомого майна від 02.10.17; акту обстеження №1 від 28.12.18; договору оренди №3 від 02.01.19; акту прийому-передачі нерухомого майна від 02.01.19; акту обстеження №2 від 27.12.19; сертифікатів якості і відповідності; акту приймання - передачі №РН-0000009 від 22.02.2018; акту №4 виконаних робіт від 22.02.2018; акту приймання - передачі №РН-0000008 від 16.02.2018; акту №3 виконаних робіт від 16.02.2018; акту приймання - передачі №РН-0000007 від 07.02.2018; акту №2 виконаних робіт від 07.02.2018; накладних на поліетилен; листа №145 від 14.12.2020; доказу отримання листа №145 від 14.12.20; повідомлення №71 АБ/вих. від 05.05.2020; доказу отримання повідомлення №71 АБ/вих. від 05.05.2020; повідомлення №121 від 28.12.20; доказу отримання повідомлення №121 від 28.12.20; відповіді відповідача від 24.01.2020; видаткової накладної №628 від 24.10.2018; договору поставки №080217 від 08.02.2017; договору №030118 від 03.01.2018; акту звірки за період з 01.01.18 по 18.12.20; рішення суду у справі №904/1707/20 від 13.07.2020.

Судове засідання, призначене на 31.03.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 призначено розгляд справи на 27 квітня 2021 року.

У судовому засіданні 27.04.2021 закрито підготовче провадження у справі №904/7140/20 та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 24.05.2021.

У судовому засіданні 24.05.2021 оголошено перерву до 07.06.2021.

У судовому засіданні 07.06.2021 суд ухвалив про повернення справи до підготовчого провадження, призначив підготовче засідання на 22.06.2021.

Ухвалою суду від 22.06.2021 задоволено клопотання позивача про поновлення строку на подання копії договору № 030118 від 03.01.2018 та долучення до матеріалів справи копії договору № 030118 від 03.01.2018; задоволено клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання доказів, які надані разом з клопотаннями до матеріалів справи від 22.03.2021 та від 29.03.2021.

У судовому засіданні 22.06.2021 за письмовою згодою позивача та відповідача судом закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 22.06.2021. З 22.06.2021 оголошувалась перерва до 29.06.2021, з 29.06.2021 до 14.07.2021.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 14.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

03.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" (далі - продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" (далі - покупець) уклали договір № 030118, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець - прийняти товар та оплачувати продавцю його вартість в порядку та в строки, передбачені цим договором.

У відповідності до п. 1.2. договору, асортимент, кількість, місце та строк поставки товару вказується в узгоджених сторонами рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 1.3. договору, оплата покупцем здійснюється за узгодженими цінами, з урахуванням ПДВ, у відповідності з рахунками-фактурами та видатковими накладними, в яких міститься повна інформація про товар (назва, кількість, ціна за одиницю, загальна сума).

Відповідно до п. 2.1 договору, товар відвантажується продавцем покупцю за погодженими цінами, зазначеними по кожному виду продукції в рахунках/специфікаціях до цього договору.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що ціна договору визначається як сумарна вартість партій товару, переданих у власність покупця згідно товарно-супровідних документів протягом терміну дії даного договору.

У відповідності до п. 3.1. договору, ціна на товар вказується в узгоджених сторонами рахунках та/або специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору. Сторонами досягнуто домовленості, що покупець здійснює оплату в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у національний валюті на поточний рахунок продавця у 100% розмірі, якщо інше не передбачено в рахунках, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору, днем платежу вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Товар, за цим договором, передається у власність покупця на умовах EXW згідно з "Інкотермс" (в редакції 2010 року), за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км. Перехід ризиків випадкової втрати і ушкодження товару переходить до покупця з моменту отримання товару від продавця і підписання товарно-супровідних документів (перехід права власності на товар). Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної (п.п. 4.6., 4.7. договору).

З договору вбачається, що сторони погодили поставку товару на умовах EXW згідно з Інкотермс (в редакції 2010 року), за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км. Перехід ризиків випадкової втрати і ушкодження товару переходить до покупця з моменту отримання товару від продавця і підписання товарно-супровідних документів (перехід права власності на товар). (п. 4.6.Договору).

Умови EXW згідно з Інкотермс означають (англ. ex works, франко-склад, франко-завод).

"Самовивезення" або категорія перевезень, де точкою франко, тобто місцем переходу відповідальності від постачальника до одержувача, є безпосередньо склад продавця.

Франко-склад значить, що, згідно з базисом поставки, право власності на товар переходить від продавця до покупця вже на складі (фабриці, заводі, інший торговій точці).

Тобто, продавець зобов`язаний в обумовлену дату або в межах обумовленого строку надати невідвантажений в будь-який транспортний засіб товар у розпорядження покупця в названому місці поставки. При відсутності в договорі таких вказівок, продавець зобов`язаний здійснити поставку в звичайні для постачання аналогічних товарів місце і терміни. Якщо сторони не узгодили конкретної точки в межах названого місця поставки, і наявні декілька, то продавець може вибрати найбільш підходящий для нього пункт в місці поставки (А.4)

Продавець зобов`язаний повідомити покупця достатнім чином про дату і місце, коли і де товар буде наданий у його розпорядження. (А.7.)

Якщо покупець має право визначати дату у рамках погодженого періоду та/або місце прийняття товару, то він зобов`язаний направити продавцю необхідне повідомлення щодо цього (Б.7.)

Таким чином, умовами договору сторони погодили, що поставка товару відбувається на складі продавця.

При цьому, з умов договору вбачається, що асортимент, кількість, місце та строки поставки товару повинні вказуватися в узгоджених рахунках та/або специфікаціях (п.1.2 договору).

В рахунку на оплату № 1 від 03.01.2018 строк поставки товару не визначений, специфікації до договору, за твердженням сторін, не укладалися, строки поставки також не визначено.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом календарного року, фактично припиняє свою дію після повного розрахунку і виконання сторонами свої зобов`язань по даному договору (п. 9.2. договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" 03.01.2018 виставило позивачу рахунок на оплату № 1 на суму 3 827 498,40 грн. за поставку товару у кількості 3 620 м .

Позивачем здійснено оплату вказаного рахунку на суму 3 827 498,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1549 від 03.01.2018 на суму 1 327 498,40 грн., № 1551 від 04.01.2018 на суму 1 250 000,00 грн., № 1553 від 05.01.2018 на суму 1 250 000,00 грн.

Відповідачем 24.10.2018 здійснено поставку товару на суму 781 339,19 грн., що підтверджується видатковою накладною № 628 від 24.10.2018.

Зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 у справі № 904/1707/20, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Договір № 030118 від 03.01.2018 набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом календарного року, фактично припиняє свою дію після повного розрахунку і виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору (п.9.2. договору).

Як зазначає позивач, відповідачем здійснено поставку товару лише на суму 781 339,19 грн., більше поставок не відбулося, у зв`язку з чим, сума боргу за не поставлений товар склала 3 046 159,30 грн.

У 2020 році позивач звернувся з позовом до відповідача про повернення попередньої оплати в сумі 3 352 934,09 грн. (з урахуванням 3% річних та втрат від інфляції).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 у справі № 904/1707/20 в позові було відмовлено, оскільки позивач доказів звернення до відповідача з вимогою про поставку товару суду не надав, отже, прострочення боржника відсутнє. Рішення суду залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020.

23.11.2020, після закінчення розгляду справи № 904/1707/20, позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу від 22.11.2020 (а.с.16-17 том 1), запропонував відповідачу вважати розірваним договір № 030118 від 03.01.2018 з 23.11.2020 та повернути суму попередньої оплати в розмірі 3 046 159,30грн. У відповідності до трекінгу відправлення № 029, лист вимога надійшов на поштове відправлення № 24 за місцем знаходження відповідача 25.11.2020; 09.12.2020 переадресовано за зворотною адресою у м. Київ і 14.12.2020 повернуто позивачу (а.с.27-29 том 1). Під час дослідження доказів судом було з`ясовано, що в поштовій накладній позивач зазначив контактні дані (номер телефону) адвоката позивача.

Тож, вимогу вважати договір розірваним з 23.11.2020 відповідач не отримав.

04.12.2020 ТОВ "Газфаєр Інвест" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" (49000, м. Дніпро, вул.. Янтарна, буд.40, кВ.174, ) лист-вимогу поставити у семиденний термін з моменту отримання цієї вимоги товар, обумовлений договором № 030118 від 03.01.2018 та повідомити дату та час, коли співробітники позивача повинні з`явитися за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км для отримання цього товару (а.с.159-161).

Вимога про поставку товару у семиденний строк отримана відповідачем 10.12.2020 (трекінг відправлень Укрпошта № 724, а.с.162 том 1).

Тобто, за змістом цього листа, граничний термін поставки (видачі зі складу) відповідачем товару є 17.12.2020 (четвер).

З метою отримання належного йому та оплаченого Товару, Позивачем було укладено з ФОП Петренко В.М. Договір транспортування, відповідно до якого ФОП Петренко В.М. здійснив виїзд для отримання Товару. Проте 18.12.2020, коли вантажівка перевізника прибула на склад Відповідача за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км, охорона складу відмовилася відчиняти склад для здійснення відвантаження Товару та викликати будь-кого з представників Відповідача, у зв`язку з чим, 18.12.2020, водієм ОСОБА_1 було складено відповідний акт. Акт складено в односторонньому порядку (а.с.163 том 1).

Суд відхиляє посилання позивача на вказаний акт, так як в період з 10.12.2020 до 17.12.2020 включно позивач не повідомляв відповідача про дату свого прибуття на склад продавця, не намагався отримати товар; не заявляв про наявність перешкод для отримання товару на складі відповідача; акт складений за межами семиденного строку для отримання товару, встановленого в листі-вимозі від 04.12.2020, в односторонньому порядку, що унеможливлює встановлення фактичного прибуття водія ОСОБА_1 на склад продавця 18.12.2020.

14.12.2020 відповідач направив на адресу позивача лист № 145 (а.с.237 том 1) про готовність постачання продукції, зазначив про можливість отримати товар в будь-який час, попередньо зателефонувавши або надіславши повідомлення і відповідні товарно-супровідні документи на електронну пошту.

Таке ж повідомлення з проханням вивезти виготовлену трубу направлялося на адресу позивача 04.10.2019 (повідомлення № 37 від 04.10.2019). Лист отримано позивачем 18.10.2019 (а.с.186 том 1). Про направлення позивачу цього повідомлення (№ 37 від 04.10.2019) про необхідність негайного отримання товару, зазначалось господарським судом під час розгляду справи № 904/1707/20.

Натомість, доказів наявності перешкод для отримання товару на складі відповідача позивачем не надано; не зазначено і не доведено підстав відмови у прийнятті товару.

Листом за вих. № 121 від 28.12.2020 (а.с.44-45 том 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" повідомило позивача про розірвання договору № 030118 від 03.01.2018 після 20-ти календарних днів з дати надходження цього повідомлення на поштове відділення у м. Києві за місцем розташування ТОВ "Газфаєр Інвест" та про можливість забрати продукцію, попередньо погодивши оформлення необхідної документації, дату і умови отримання за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км.

Повідомлення про розірвання договору надійшло на поштове відділення позивача 05.01.2021 та фактично отримано позивачем 20.01.2021 (а.с.40).

У відповіді від 24.01.2021 на цей лист позивач не заперечував проти розірвання договору, просив у відповідності до вимог п.9.4. договору, повернути грошові кошти у сумі 3 046 159,30грн.

Таким чином, з урахуванням положень п.9.4. договору щодо розірвання договору за повідомлення однієї із сторін не менше ніж за 20 днів до запланованої дати, договір є розірваним з 25.01.2021.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про розірвання договору № 030118 від 03.01.2018 з 22.11.2020; стягнення з відповідача суми передоплати за непоставлений товар у розмірі 3 046 159,30 грн., 126 137,54 грн. - 3% річних, 180 637,25 грн. - інфляційних втрат. При цьому позивач посилається на положення ст. 1212 ЦК України.

12.03.2021 до господарського суду надійшла заява позивача, якою просить прийняти заявлену відмову від позову в частині вимоги про розірвання договору, закрити провадження у справі.

Заява підписана адвокатом позивача Старенко І.І., повноваження якого підтверджуються ордером серії ДП №2054/27, згідно з яким повноваження адвоката за договором про надання правової (правничої) допомоги від 15.09.2020 не обмежуються (а.с. 19 том 1).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 46, частини першої статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно з частиною третьою статті 231 цього Кодексу у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (п.4 ч. 1 ст.231 ГПК України).

За викладеного, суд вбачає підстави прийняти заявлену позивачем відмову від вимоги про розірвання договору № 030118 від 03.01.2018 з 22.11.2020.

Щодо вимоги позивача про стягнення попередньої оплати у сумі 3 046 159,30 грн.

В обґрунтування цієї вимоги (в редакції заяви про зміну підстав позову від 12.03.2021, а.с.155 том 1) позивач посилається на: досягнення сторонами згоди про розірвання договору поставки з 25.01.2021, невиконання відповідачем умов договору щодо поставки товару; неможливістю своєчасного отримання товару, що був замовлений ним відповідно до узгодженого рахунку № 1 від 03.01.2018, необхідного для виробничої діяльності підприємства, а також товаросупроводжуючої документації до товару, внаслідок чого позивач змушений відмовитися від частини замовлень, що унеможливило отримання доходу від своєї господарської діяльності, на який він розраховував; відповідно до п.9.4. договору сторона-ініціатор розірвання договору відшкодовує іншій стороні всі витрати, пов`язані з виконанням договору.

Наведене, на думку позивача, є підставою для повернення передоплати за договором на підставі положень ст.1212 ЦК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення з відповідача суми передоплати за непоставлений товар, 3% річних та інфляційних втрат з огляду на таке.

Положеннями частин 1, 3 статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Отже предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Відповідно до вимог ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поняття зобов`язання та підстави його виникнення унормовано статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки та з огляду на статтю 174 Господарського кодексу України, статтю 11 Цивільного кодексу України, є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених ним.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що строк поставки товару в договорі не визначено.

Вимога позивача про поставку товару у семиденний строк направлена відповідачу 04.12.2020.

Станом на дату отримання цієї вимоги відповідачем вже була виготовлена продукція на суму отриманої попередньої оплати, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами, зокрема:

рахунку фактури № ТД-0000143 від 25.01.2018; ТТН № 0000325 від 16.02.2018; п/д №7 від 25.01.2018; акту здачі-приймання від 19.02.2018; рахунку-фактури від 19.02.2018; договору - заявки №3012068 від 16.02.2018; п/д №65 від 19.02.2018; видаткової накладної №ТД-0000205 від 01.02.2018; рахунку фактури № ТД-0000001 від 03.01.2018; ТТН № 0000205 від 01.02.2018; п/д № 24 від 01.02.2018; акту здачі-приймання від 01.02.2018; рахунку-фактури від 01.02.2018; договору-заявки №3012032 від 01.02.2018; п/п № 30 від 03.01.2018; видаткової накладної №ТД-0000306 від 14.02.2018; рахунку-фактури № ТД-0000048 від 12.01.2018; ТТН № 0000306 від 14.02.2018; п/д№45 від 12.01.2018; акту здачі-приймання від 05.02.2018; рахунку-фактури від 14.02.2018; п/д № 54 від 14.02.2018; видаткової накладної №ТД-0000230 від 05.02.2018; рахунку-фактури № ТД-0000006 від 04.01.2018; ТТН № 0000230 від 05.02.2018; п/д № 31 від 05.02.2018; договору-заявки №3012041 від 05.02.2018; п/д № 34 від 04.01.2018; акту здачі-приймання від 14.02.2018; ТТН №Р 628 від 24.10.2018; рахунку №1 від 03.01.2018; договору переробки №050118/1 від 05.01.18; договору оренди №3 від 02.01.20; акту прийому-передачі нерухомого майна від 02.01.20; акту обстеження №3 від 20.12.20; договору оренди №3 від 02.10.17; акту прийому-передачі нерухомого майна від 02.10.17; акту обстеження №1 від 28.12.18; договору оренди №3 від 02.01.19; акту прийому-передачі нерухомого майна від 02.01.19; акту обстеження №2 від 27.12.19; сертифікатів якості і відповідності; акту приймання - передачі №РН-0000009 від 22.02.2018; акту №4 виконаних робіт від 22.02.2018; акту приймання - передачі №РН-0000008 від 16.02.2018; акту №3 виконаних робіт від 16.02.2018; акту приймання - передачі №РН-0000007 від 07.02.2018; акту №2 виконаних робіт від 07.02.2018; накладних на поліетилен; листа №145 від 14.12.2020; доказу отримання листа №145 від 14.12.20; повідомлення №71 АБ/вих. від 05.05.2020; доказу отримання повідомлення №71 АБ/вих. від 05.05.2020; повідомлення №121 від 28.12.20; доказу отримання повідомлення №121 від 28.12.20; відповіді відповідача від 24.01.2020; видаткової накладної №628 від 24.10.2018; договору поставки №080217 від 08.02.2017; договору №030118 від 03.01.2018; акту звірки за період з 01.01.18 по 18.12.20.

Таким чином, вбачається, що відповідач виготовив замовлену позивачем продукцію, був готовий її поставити в порядку, передбаченому договором.

Відповідач неодноразово, в період дії договору звертався до позивача з проханням забрати виготовлену продукцію лист від 04.10.2019 № 37 (а.с.187 том 1), лист від 05.05.2020 № 71 АБ/вих. (а.с.239 том 1), лист від 14.12.2020 № 145.

Однак жодних дій з вивезення продукції зі складу відповідача позивач не вчинив, товар не отримав.

Згідно із частиною 2 статті 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора (частина 4 статті 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 220 Господарського кодексу України боржник не визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У зв`язку із тим, що відбулося прострочення кредитора, оскільки позивач не забрав вже виготовлену на його замовлення продукцію зі складу продавця, фактично товар був виготовлений до дати припинення договору (25.01.2021), жодних дій з вивезення продукції зі складу відповідача не вчинив, товар не отримав, сума попередньої оплати використана відповідачем за призначенням, вимога позивача про повернення суми попередньої оплати задоволенню не підлягає. Відповідно, не підлягає задоволенню вимога про стягнення 3% річних та втрат від інфляції.

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 52396,02грн, що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 30.12.2020, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.8 том 1).

Відтак, із судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду, йому підлягає поверненню з державного бюджету 1051,00 грн. (50% від суми 2102,00грн, яка сплачується за розгляд немайнової вимоги).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 50294,01грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231 (п.4 ч.1.), 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" від позовних вимог в частині визнання договору № 030118 від 03.01.2018 з 22.11.2020 розірваним.

Закрити провадження у справі в частині вимоги про розірвання договору №030118 від 03.01.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Євро Труб Полімер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест", з 22.11.2020.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газфаєр Інвест" (02217, м. Київ, пр.-т Маяковського, 30-А, кВ.183, ідентифікаційний код 36463916) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1051,00грн, сплачених у складі судового збору у загальній сумі 52396,02грн, за платіжним дорученням № 33 від 30.12.2020.

В задоволенні вимоги про стягнення 3 352 934,09 грн. - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.07.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва