ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12.07.2021 Справа № 905/1319/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Подхалюзіна Віталія Євгенійовича про забезпечення позову

у справі за позовом фізичної особи-підприємця Подхалюзіна Віталія Євгенійовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

до відповідача: Білозерської міської ради (85013, Донецька область, місто Добропілля, місто Білозерське, вулиця імені Олександра Первія, будинок 4; )

про визнання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №24/09/2017 від 22.12.2017 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк,-

без виклику учасників справи

В С Т А Н О В И В

Фізична особа-підприємець Подхалюзін Віталій Євгенійович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Білозерської міської ради про визнання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 24/09/2017 від 22.12.2017 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що строк дії укладеного між сторонами договору оренди було встановлено до 15.05.2020. При цьому протягом місяця після закінчення строку дії договору ані від відповідача, ані від позивача не надходило заяв про припинення або зміну умов договору. Більш того, 17.09.2020 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 24/09/2017 від 22.12.2017, якою збільшено площу об`єкту оренди з 294,1 кв.м. до 299,2 кв.м. Позивач продовжує користуватись орендованим нерухомим майном та сплачує орендну плату, в зв`язку з чим вважає, що такий договір є продовженим на новий термін. Разом із тим, відповідач заперечує проти факту продовження дії договору, наполягаючи на звільненні об`єкту оренди та намагаючись провести аукціон на продовження строку його оренди.

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1319/21, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Білозерській міській раді та будь-яким іншим особам, що діють за дорученням Білозерської міської ради, до розгляду справи по суті вилучати та вчиняти будь-які дії (приймати рішення) щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем приміщення, яке знаходиться за адресою: Донецька область, місто Білозерське, вул. Будівельна, 15, площею 299,2 кв.м., що передане позивачу у користування за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 24/09/2017 від 22.12.2017.

В обґрунтування вищезазначеної заяви заявник посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди № 24/09/2017 нежитлового приміщення зі строком дії до 15.05.2020. У визначений законом строк (протягом місяця) відповідач не повідомив позивача про припинення договору або зміну його умов. Більш того, 17.06.2020 відповідачем 17.09.2020 було укладено з позивачем додаткову угоду до вказаного договору та регулярно, як передбачено умовами договору, направлялися рахунки на сплату орендної плати, які позивачем оплачуються.

Разом із тим, відповідачем було укладено рішення від 20.08.2020 № 7/75-17 «Про оголошення аукціону на продовження строку дії договору оренди вбудованого нежитлового приміщення в м. Білозерське за адресою: вулиця Будівельна, 15» та вимагає від позивача звільнити зазначене приміщення у зв`язку з закінченням 15.05.2020 строку дії договору. Так, 11.05.2021 на адресу позивача надійшов лист відповідача вих. № 01/02-1147 про те, що строк дії договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 24/09/2017 від 22.12.2017 закінчився у зв`язку із тим, що позивачем не було реалізовано переважне право на продовження дії вказаного договору шляхом подання відповідної заяви, у зв`язку з чим вказаний об`єкт оренди буде передано в оренду за результатами проведення аукціону. Також у вказаному листі відповідач просив позивача звільнити вказане майно.

На думку заявника, на даний час існують об`єктивні обставини вважати, що Білозерська міська рада вчинить дії, направлені на позбавлення позивача права користування приміщенням, передача його в користування іншим особами. Внаслідок невизнання відповідачем факту продовження договірних відносин заявник вважає, що існує ризик безпідставного витребування орендованого майна, що може призвести до негативних наслідків, таких як: унеможливлення для позивача здійснення своєї звичайної господарської діяльності, щодо господарських операцій з ремонту та обслуговування оргтехніки, адже ця діяльність фактично здійснюється в зазначеному приміщенні ,яке є предметом договору оренди з відповідачем; унеможливлення виконання позивачем своїх зобов`язань перед самим відповідачем, а в кінцевому рахунку - перед державним бюджетом, через позбавлення позивача службових приміщень. В свою чергу, вказані обставини призведуть до негативних наслідків, як-то: унеможливить укладати угоди з контрагентами, завдасть великих збитків та шкоди правам ата інтересам позивача, який залишиться без роботи та без прибутку.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заявник на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення позову стверджує, що 11.05.2021 отримав від відповідача лист вих. № 01/02-1147 про те, що строк дії договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 24/09/2017 від 22.12.2017 закінчився у зв`язку із тим, що позивачем не було реалізовано переважне право на продовження дії вказаного договору шляхом подання відповідної заяви, у зв`язку з чим вказаний об`єкт оренди буде передано в оренду за результатами проведення аукціону. Також у вказаному листі відповідач просив позивача звільнити вказане майно. Разом із тим, на думку позивача договірні правовідносини за вказаним договором є продовженими відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи іншого учасника справи з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

В той же час, у поданій до суду заяві про забезпечення позову заявником не зазначено, які саме права позивача порушуються. Так, рішення Білозерської міської ради № 7/75-17 «Про оголошення аукціону на продовження строку дії договору оренди вбудованого нежитлового приміщення в м. Білозерське за адресою: вул. Будівельна, буд. 15» було прийнято 20.08.2020, тобто майже рік тому. Як зазначено в п. 3 вказаного рішення, аукціон в електронній торговій системі вирішено провести коли з`явиться така технічна можливість. Між тим, жодних доказів на підтвердження наявності такої можливості на теперішній час, зокрема, відомостей щодо підготовки Білозерською міською радою вказаного аукціону заявником не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може, також, зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 73, 74, 76, 86, 129, 136, 137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Подхалюзіна Віталія Євгенійовича - відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання - 12.07.2021.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова