ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 липня 2021 року Справа № 915/762/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 7; ідентифікаційний код 42823873)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ-СЕРВИС» (54030, м. Миколаїв, вул. Мостобудівників, буд. 17, кв. 50; ідентифікаційний код 32188973)

про: стягнення 30000,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 10.06.2021 (вх. № 9027/21) (з додатками), в якій просить суд:

- прийняти позовну заяву до розгляду;

- розглянути клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та задовольнити його;

- позовні вимоги ТОВ «НОВАРЕНТ» задовольнити в повному обсязі;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ-СЕРВИС» (), на рахунок ТОВ «НОВАРЕНТ» () суму боргу в розмірі 30000,00 грн;

- судові витрати в сумі 2270,00 грн покласти на відповідача.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як орендодавця, про стягнення з відповідача, як орендаря, заборгованості з орендної плати.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору оренди обладнання № 030920-10 від 03.09.2020 з додатками до нього; акту прийому-передачі обладнання № 678 від 07.09.2020; протоколу погодження істотних умов № 1172 від 04.09.2020; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (4 шт.); акту повернення обладнання № 1030 від 08.12.2020; застосування норм статей 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України; та мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами Договором.

Ухвалою суду від 18.06.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/762/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 15 липня 2021 року о 10:20; запропоновано позивачу надати суду та направити відповідачу докази часткової оплати орендарем отриманих послуг на суму 60780,00 грн, на яку позивач посилається за текстом позовної заяви; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

02.07.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 01.07.2021 (вх. № 10103/21), в якому заявник просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

07.07.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 30.06.2021 (вх. № 10355/21) про відмову від позову, в якій заявник повідомляє суд, що протягом червня 2021 року (після подачі позову та відкриття провадження у справі) відповідач сплатив заборгованість в повному обсязі, підтвердженням чого є платіжні доручення. З урахуванням наведеного, позивач просить суд:

- прийняти заяву про відмову від позову;

- провадження у справі № 915/762/21 закрити;

- повернути ТОВ «НОВАРЕНТ» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову;

- присудити стягнення понесених у справі витрат у вигляді (розмірі) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, на відповідача.

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

15.07.2021 учасники справи своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін.

За результатами проведеного засідання суд, на підставі статей 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Ознайомившись з матеріалами справи та дослідивши подану заяву б/н від 30.06.2021 (вх. № 10355/21) про відмову від позову, проаналізувавши відповідні обставини в сукупності з нормами чинного процесуального законодавства, суд дійшов таких висновків.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень статті 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Дослідивши заяву позивача про відмову від позову, суд встановив, що заява відповідає приписам статті 191 ГПК України та підписана директором ТОВ «НОВАРЕНТ» Шаповаловим О.В., повноваження якого підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Суд відмічає, що Єдиний державний реєстр не містить даних про наявність у керівника товариства обмежень щодо представництва юридичної особи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Дослідивши заяву про відмову від позову, суд вважає, що подана позивачем заява про відмову від позову не суперечить вищенаведеним нормам процесуального права, а отже відмова прийнята судом, з огляду на що провадження у даній справі підлягає закриттю.

Згідно з приписами ч. ч. 3-5 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Крім того, щодо питання про розподіл між сторонами судових витрат суд зазначає таке.

Приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За змістом ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.

Відповідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи із системного аналізу норм Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Позивачем при поданні позовної заяви б/н від 10.06.2021 (вх. № 9027/21) було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2270,00 грн, на підтвердження чого суду надано платіжне доручення № 3578849 від 10.06.2021.

Крім того, як стверджує позивач, відповідач сплатив суму боргу в повному обсязі протягом червня 2021 року (після подачі позову та відкриття провадження у справі), на підтвердження чого до матеріалів справи надано відповідні платіжні доручення.

Враховуючи наведені норми та обставини, у зв`язку з відмовою позивача від позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» щодо повернення судового збору задовольнити та повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1135,00 грн (50 % судового збору, сплаченого при поданні позову), перерахований відповідно до платіжного доручення № 3578849 від 10.06.2021 на суму 2270,00 грн.

Крім того, суд за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» присуджує стягнення решти понесених ним у справі витрат (судовий збір у розмірі 1135,00 грн 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову) з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ-СЕРВИС».

При цьому, оригінал платіжного доручення № 3578849 від 10.06.2021 на суму 2270,00 грн залишається в матеріалах господарської справи № 915/762/21.

Керуючись ст. ст. 46, 73, 74, 86, 130, 191, 231, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» від позову по справі № 915/762/21, оформлену заявою б/н від 30.06.2021 (вх. № 10355/21).

2. Закрити провадження у справі № 915/762/21.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 7; ідентифікаційний код 42823873) із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1135,00 грн, перерахований відповідно до платіжного доручення № 3578849 від 10.06.2021 на суму 2270,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ-СЕРВИС» (54030, м. Миколаїв, вул. Мостобудівників, буд. 17, кв. 50; ідентифікаційний код 32188973) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАРЕНТ» (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 7; ідентифікаційний код 42823873) 1135,00 грн судового збору.

5. На виконання ухвали видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано судом 16.07.2021.

Суддя О.Г. Смородінова