УХВАЛА

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/9619/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НЕРУХОМІСТЬ-ІНВЕСТ"

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича

у справі № 910/9619/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЛАЙН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НЕРУХОМІСТЬ-ІНВЕСТ"

про стягнення 1 848 915,30 грн

Представники учасників процесу згідно протоколу від 28.04.2021,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЛАЙН" (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НЕРУХОМІСТЬ-ІНВЕСТ" (далі за текстом - відповідач) про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення 1 016 000,00 грн. основного зобов`язання, 667 404,72 грн. інфляційних втрат та 165 510, 58 грн. 3 % річних в подвійному розмірі, а також 184 891, 53 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 27 733, 73 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі № 910/9619/19 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 20.11.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЛАЙН" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати згадане рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЛАЙН" задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі № 910/9619/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Видачу судових наказів доручено Господарському суду міста Києва.

22.04.2020 після повернення матеріалів справи з суду апеляційної інстанції Господарським судом міста Києва на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020, яка набрала законної сили 18.03.2020 було видано судові накази.

До Господарського суду міста Києва надійшли запити Північного апеляційного господарського суду щодо направлення матеріалів справи для подальшого скерування до суду касаційної інстанції у зв`язку з надходженням касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020.

12.05.2020 матеріали справи були скеровані до Північного апеляційного господарського суду.

22.05.2020 до канцелярії суду представником ТОВ "Фінансова компанія "НЕРУХОМІСТЬ-ІНВЕСТ" (далі- відповідач, боржник, скаржник) було подано скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НЕРУХОМІСТЬ-ІНВЕСТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича у справі № 910/9619/19 призначено на 15.04.2021.

За наслідками судового засідання 15.04.2021 розгляд скарги відкладено на 21.04.2021, запропоновано Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Єфіменку Денису Олеговичу подати до суду письмові пояснення по суті скарги та перелік рахунків, на які накладено арешт та зобов`язано подати до суду належним чином засвідчені копії виконавчих проваджень № 62010834, № 62011791.

У судове засідання 21.04.2021 прибули представники скаржника та надали додаткові письмові пояснення та докази.

Позивач та приватний виконавець у судове засідання представників не направили, доказів отримання ухвали суду від 15.04.2021 зазначеними учасниками судового процесу в матеріалах справи відсутні.

За наслідками судового засідання 15.04.2021 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду скарги на 28.04.2021.

У призначеному судовому засіданні представник скаржника просив суд задовольнити подану скаргу.

Інші учасники справи та державний виконавець не направили своїх представників для участі в судовому засіданні 28.04.2021.

Згідно з частинами 1, 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Обґрунтовуючи подану скаргу, боржник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Нерухомість - Інвест», як юридична особа, відповідно до чинного законодавства має право на здійснення фінансових операцій, має право бути управителем фонду фінансування будівництва.

Діяльність управителя фонду фінансування будівництва регулюється спеціальним законом - Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Відповідно до пункту 2, 14 статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон).

Управитель - фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом; фонд фінансування будівництва - кошти, передані управителю ФФБ в управління, які використані чи будуть використані управителем у майбутньому на умовах Правил фонду та договорів про участь у ФФБ.

ТОВ ФК «Нерухомість-Інвест» не є Банком і тому, відповідно статті 11. Закону для обслуговування окремого Фонду фінансування будівництва фінансовою компанією, як Управителем ФФБ на кожен окремий Фонд фінансування будівництва відкривається в Банку окремий рахунок на якому акумулюються кошти Довірителів.

Рахунки ФФБ управитель використовує для: - обліку залучених в управління коштів;

здійснення розрахунків за операціями з управління ФФБ; - зберігання оперативного резерву, сформованого за рахунок залучених в управління коштів.

Облік коштів, внесених довірителями до ФФБ, а також облік коштів, спрямованих управителем з ФФБ на фінансування будівництва, управитель здійснює окремо від іншого майна управителя, а також від інших ФФБ.

ТОВ ФК «Нерухомість-Інвест» відкрито pax № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» МФО 320478 для обслуговування Фонду фінансування будівництва «Щербакова 52» виду «А» будинку, розташованого за адресою місто Київ, вулиця Данила Щербаківського, 52 у Шевченківському районі, що також підтверджується Реєстраційною карткою про створення ФФБ №.

Відповідно до статті 11 Закону Довірителями ФФБ можуть бути фізичні та юридичні особи.

Залучені до ФФБ кошти використовуються управителем на умовах договору про участь у ФФБ у порядку, визначеному Правилами ФФБ.

Відповідно до статті 11 Закону Управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ: несе відповідальність за виконання своїх зобов`язань перед довірителями ФФБ у межах цього Закону та договору про участь у ФФБ; не несе відповідальності власним майном за виплату коштів довірителю ФФБ в разі його відмови від участі у ФФБ виду А, якщо управитель ФФБ дотримався встановлених Правилами ФФБ процедур щодо забезпечення можливості отримання довірителем коштів з ФФБ на вимогу довірителя.

Із урахуванням вищенаведеного дії Приватного виконавця з накладення арешту на всі кошти ТОВ ФК «Нерухомість-Інвест», які перебувають на всіх рахунках відкритих ТОВ «ФК Нерухомість - Інвест» є протиправними і такими, які порушують права як самого Боржника, так і Довірителів інших ФФБ, де Управителем є ТОВ ФК «Нерухомість - Інвест».

Приватний виконавець має право звертати стягнення на виконання рішення суду №910/9619/19 виключно на кошти Фонду фінансування будівництва типу А по вул. Щербакова 52, які знаходяться на відповідному рахунку НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» МФО 320478, відкритому для обслуговування вищевказаного ФФБ..

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

06.05.2020 Приватним виконавцем Єфіменком Д.О. на примусове виконання наказу №910/9619/19 від 22.04.2020 про стягнення з ТОВ «ФК «Нерухомість-Інвест» коштів винесено постанови:

- про відкриття виконавчого провадження по ВП №62010834 від 06.05.2020;

- про відкриття виконавчого провадження по ВП №62011791 від 06.05.2020;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №62011791 від 06.05.2020;

- про стягнення основної винагороди ВП 62011791;

- про об`єднання виконавчих проваджень №62010834 та №62011791 у зведене виконавче провадження №62011928.

У межах зведеного виконавчого провадження №62011928 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в якій постановлено:

1. Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ТОВ ФК «Нерухомість- Інвест»:у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 407 502,33 грн.

2. Обмежити боржнику доступ до банківських сейфів, банківських ячейок, взятих у користування.

3. Надати інформацію про рахунки боржника та залишок коштів на них.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

Так, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Як передбачено пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із нормами статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Скаржником до суду не було надано жодного доказу на підтвердження того, що в силу норм чинного законодавства банківський рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Таким чином, суд вважає, що вимога скаржника про зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича здійснити дії по скасуванню арешту коштів є недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись 232-235, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "НЕРУХОМІСТЬ-ІНВЕСТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича у справі № 910/9619/19 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 28.04.2021 та підлягає оскарженню у порядку статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 29.06.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ