УХВАЛА

06 липня 2021 року

м. Київ

Справа №913/153/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Вронської Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Луганської області

у складі судді Шеліхіна Р.М.

від 23.12.2020

та постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Дучал Н.М., Гетьман Р.А., Склярук О.І.

від 20.04.2021

за позовом виконуючого обов`язки керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області

до 1. Комунальної установи "Територіальне медичне об`єднання міста Лисичанськ", 2. Фізичної особи-підприємця Кєсарєва Андрія Володимировича

про визнання недійсними договорів про закупівлю товарів за кошти місцевого бюджету на загальну суму 351 054,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2021 року Заступник керівника Харківської обласної прокуратури (далі - Скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Луганської області від 23.12.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2021, з викладеним у ній клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 23.12.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач звернувся з позовною заявою у 2019 році, предметом якої є чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою судовий збір підлягав оплаті у сумі 15 368,00 грн, а саме 7 684,00 грн * 200 %, де 7 684,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Скаржник до касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору.

Крім того, Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав 07 травня 2021 року. Проте доказів зазначеного не надав.

У зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів отримання Скаржником копії оскаржуваної постанови, у Суду відсутня можливість перевірити факт її отримання Скаржником саме 07 травня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Скаржника без руху для усунення недоліків касаційної скарги. Скаржнику необхідно подати Суду докази оплати судового збору у сумі 15 368,00 грн, а також докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 07 травня 2021 року.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Луганської області від 23.12.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 у справі №913/153/19 залишити без руху.

2. Надати Заступнику керівника Харківської обласної прокуратури строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто Скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Г. Вронська