ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.2021 Справа № 905/139/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

секретар судового засідання (помічник судді) Табачніков В.Г.

розглянувши в судовому засіданні матеріали позовної заяви

за позовом: Комунального підприємства Донецький регіональний центр поводження з відходами (84301, м. Краматорськ, вул. Танкістів, 176, )

до відповідача: Міського комунального підприємства Міськкомунгосп (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБР, будинок 14, )

про стягнення 14 262,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Комунальне підприємство Донецький регіональний центр поводження з відходами звернулось з позовною заявою до Міського комунального підприємства Міськкомунгосп про стягнення 102 571,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №01-А від 01.01.2020 щодо оплати вартості орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/139/21 від 25.01.2021 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідачу запропановано надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/139/21 від 23.03.2021 було призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

06.05.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява №187 від 28.04.2021 про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач вказує, що відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості на суму 88 309,68 грн.

У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 10 950,40 грн. та інфляційні втрати в сумі 3 311,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №905/139/21 від 01.06.2021 було прийнято до розгляду заяву №187 від 28.04.2021 про зменшення позовних вимог та призначено розгляд справи по суті.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача є: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБР, будинок 14.

Поштова кореспонденція суду направлялась за місцезнаходженням відповідача, але була повернута на адресу суду з відміткою про причину повернення «за закінченням терміну зберігання».

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

01.01.2020 між Комунальним підприємством Донецький регіональний центр поводження з відходами (далі Орендодавець, позивач) та Міським комунальним підприємством Міськкомунгосп (далі Орендар, відповідач) укладено договір оренди транспортних засобів №01-А (далі Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в платне користування автомобіль марки МАЗ-5340В2 Спеціальний вантажний сміттєвоз-с, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2015, свідоцтво про реєстрацію автомобіля в органах ДАІ серія НОМЕР_2 .

Транспортний засіб, що орендується, буде використовуватися для здійснення господарських потреб орендаря відповідно до технічного призначення транспортного засобу.

Згідно з п. 2.4.4. договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як вбачається з п. 3.1 договору, сторони домовились, що рендна плата за один календарний місяць орендного користування транспортним засобом становить 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ і визначається в актах виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3 договору, орендна плата вноситься шляхом попередньої оплати, що перераховується до 10 числа поточного місяця, на підставі наданого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

За приписами п. 3.4 договору, у разі прострочення сплати орендної плати Орендар зобов`язується сплатити орендодавцеві пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє з 01.01.2020 по 31.05.2020.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, на підставі договорів чи інших правочинів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана правова норма кореспондується зі ст. 193 ГК України.

Частиною першою ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (ст.765 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби.

Наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу (ст.800 ЦК України).

Матеріали справи містять підписаний обома сторонами акт приймання-передачі від 01.01.2020, відповідно до якого позивачем на користь відповідача було передано автомобіль марки МАЗ-5340В2 Спеціальний вантажний сміттєвоз-с, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2015, свідоцтво про реєстрацію автомобіля в органах ДАІ серія НОМЕР_2 .

Позивачем були виставлені рахунки: СФ-0000006 від 31.01.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000128 від 29.02.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000196 від 31.03.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000224 від 30.04.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000328 від 31.05.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000348 від 30.06.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000328 від 31.07.2020 на суму 20 400,00 грн. з урахуванням ПДВ; СФ-0000513 від 27.08.2020 на суму 17 109,68 грн. з урахуванням ПДВ.

За умовами договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє з 01.01.2020 по 31.05.2020, проте, відповідачем оплачені виставлені рахунки за 30.06.2020, 31.07.2020, 27.08.2020, які містять за своїм змістом посилання на договір оренди транспортних засобів №01-А від 01.01.2020.

Тому, такі дії сторін, суд оцінює, як продовження дії договору до моменту повернення об`єкту оренди за актом.

Але, відповідачем н свої зобов`язання з оплати орендної плати не виконані, у зв`язку з чим, позивач звернувся з даною позовною заявою, зокрема, щодо стягнення основного боргу в сумі 88 309,68 грн.

Факт надання в оренду транспортного засобу позивачем, також підтверджує відповідач шляхом здійснення впродовж розгляду справи погашення основної заборгованості.

Погашення основної заборгованості стало підставою для позивача звернутися до суду з заявою про зменшення позовних вимог.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що у разі прострочення сплати орендної плати Орендар зобов`язується сплатити орендодавцеві пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Позивач нараховує пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості та просить суд стягнути 10 950,40 грн. за період з 11.09.2020 по 12.01.2021.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування пені позивач здійснив із застосуванням коефіцієнту на рівні 0,1% за кожний день прострочення, що перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України у вказаний період та, відповідно, суперечить приписам Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Приписами частини шостої статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Також, суд не погоджується з здійсненим розрахунком пені щодо періодів нарахування та сум, на які нараховується пеня.

За приписами п. 3.3 договору, орендна плата вноситься шляхом попередньої оплати, що перераховується до 10 числа поточного місяця, на підставі наданого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Суд здійснює розрахунок пені з урахуванням часткових оплат, вказаних в акті звірки взаєморозрахунків та з застосуванням подвійної облікової ставки НБУ.

За період з 11.09.2020 по 11.11.2020 за рахунком від 30.04.2020 на суму 10 000,00 грн. становить 203,28 грн., за період з 11.09.2020 по 11.12.2020 за рахунком від 31.05.2020 на суму 20 400,00 грн. становить 615,34 грн., за період з 11.09.2020 по 12.01.2021 за рахунками від 30.06.2020, 31.07.2020, 27.08.2020 на загальну суму 57 909,68 грн. становить 2 354,36 грн.

Тому, розмір пені, який підлягає стягненню становить 3 172,98 грн.

Також, позивачем заявлені до стягнення інфляційні втрати в розмірі 3 311,60 грн. за період з 11.09.2020 по 12.01.2021.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи ЛІГА Закон розмір інфляційних втрат становить позивачем визначено вірно, а тому вимога про стягнення 3 311,60 грн. підлягає задоволенню.

За положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Донецький регіональний центр поводження з відходами до Міського комунального підприємства Міськкомунгосп про стягнення: 1) інфляційних втрат в сумі 3 311,60 грн. задовольнити; 2) пені в сумі 10 950,40 грн. задовольнити частково в розмірі 3 172,98 грн.

Стягнути з Комунального підприємства Донецький регіональний центр поводження з відходами на користь Міського комунального підприємства Міськкомунгосп інфляційні втрати в сумі 3 311,60 грн., пеню в сумі 3 172,98 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1 032,11 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано 23.06.2021.

Повний текст рішення складено та підписано 05.07.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Комунальне підприємство Донецький регіональний центр поводження з відходами (84301, м. Краматорськ, вул. Танкістів, 176, ).

Відповідач: Міське комунальне підприємство Міськкомунгосп (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБР, будинок 14, ).

Суддя О.М. Сковородіна