УХВАЛА

м. Київ

09.07.2021Справа № 910/10784/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Калина», Закарпатська обл., м. Хуст

до

1. Держави в особі Верховної Ради України, м. Київ

2. Міністерства освіти і науки України, м. Київ

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив «Калина» (далі - ЖБК «Калина»/позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Держави в особі Верховної Ради України (далі - ВРУ/відповідач-1) та Міністерства освіти і науки України (далі - МОН/відповідач-2) про визнання за Житлово-будівельним кооперативом «Калина» права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - будівлю загальною площею 795,71 кв.м. (житлова площа 484,39 кв.м., допоміжна 311,32 кв.м.), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Хуст, вулиця Шевченка, будинок 33.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі №907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства та з огляду на те, що ЖБК «Калина» заявлено майнову вимогу про визнання права власності на нерухоме майно, враховуючи, що відповідно до доданої до позову довідки №152 від 02.06.2021 балансова вартість спірного майна складає 127 726,00 грн, відповідно позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви, ЖБК «Калина» не сплачено судовий збір за подання даного позову до Господарського суду міста Києва, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Отже, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду без додержання ст. 164 ГПК України, відповідно позивачу слід усунути вказаний недолік позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява ЖБК «Калина» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Калина» до Держави в особі Верховної Ради України та Міністерства освіти і науки України про визнання права власності залишити без руху.

Встановити Житлово-будівельному кооперативу «Калина» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Бондарчук