ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" липня 2021 р. Справа № 911/1936/21

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви

Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про забезпечення позову

до пред`явлення позовної заяви Заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, 01014, місто Київ, вулиця Петра Болбочана, 8

в інтересах держави в особах, які можуть отримати статус позивачів:

1. Міністерства оборони України, 03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6

2. Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, 03049, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 28

особа, яка може отримати статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, 03186, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 30

особа, яка може отримати статус відповідача:

Фізична особа-підприємець Гученко Ірина Анатоліївна , АДРЕСА_1

про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння

встановив:

05 липня 2021 року до Господарського суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову вих. № 15-245вих-21 від 02.07.2021 заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, відповідно до якої прокурор просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,9490 га, кадастровий номер :12:003:0208 в межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено в заяві про забезпечення позову, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону звернулася до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національного університету оборони України імені Івана Черняховського до Фізичної особи-підприємця Гученко Ірини Анатоліївни про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Разом з тим судом встановлено, що відповідних матеріалів позовної заяви, на які посилається прокурор в заяві про забезпечення позову, до останньої не долучено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову вих. № 15-245вих-21 від 02.07.2021 подана заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону до пред`явлення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що на підставі рішення Ради Міністрів СРСР від 07.02.1953 № 2903-рс Київському інституту Сухопутних військ у с.Гореничі Києво-Святошинського району Київської області виділена у постійне користування земельна ділянка площею 470,8 га. В подальшому, в порушення вимог законодавства України, без погодження із постійним землекористувачем, розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06.11.2009 № 1561 земельну ділянку площею 0,9490 з кадастровий номер :12:003:0208 передано у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби (для індивідуального садівництва). На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 581891. Таким чином, відбулось незаконне вилучення з користування Університету земельної ділянки загальною площею 0,9490 га. Надалі ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2010 за № 648 відчужив дану земельну ділянку громадянці ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.01.2014 № 1-18 відчужила земельну ділянку ОСОБА_4 .

Прокурор зазначає, що рiшенням Господарського суду Київської області від 15.03.2013 у справі № 911/253/13-г задоволено позов заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, визнано незаконним та скасовано розпорядження Києво-Святошинської РДА від 06.11.2009 № 1561, визнано недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 581891, виданий ОСОБА_2 , оскільки вищевказане розпорядження прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 369/9994/16-ц витребувано у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,9490 га, кадастровий номер :12:003:0208, у межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь держави в особі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського.

Однак, при вчиненні Університетом дій щодо фактичного витребування земельної ділянки та внесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що спірна земельна ділянка була відчужена ОСОБА_5 на користь ФОП Гученко Г.А. згiдно договору купівлі-продажу від 17.03.2020 № 391, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М.

У зв`язку з чим прокурор зазначає, що звернення до суду з позовом про витребування спірної земельної ділянки у ФОП Гученко І.А. є заключним етапом тривалого процесу щодо відновлення порушених прав держави та виконання постанови Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №369/9994/16-ц, якою витребувано у ОСОБА_4 земельну ділянку.

Як стверджує прокурор, враховуючи неодноразовий перепродаж даної земельної ділянки іншим особам, існують беззаперечні підстави того, що відповідач може розпорядитися даною земельною ділянкою та відчужити її на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, відповідно до положень частини другої статті 136 Господарського процесуального кодексу України прокурор звернувся до господарського суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З аналізу вказаних норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

В силу положень частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому покладається саме на позивача, в даному випадну на прокурора.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В якості доказів обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову прокурором долучено до заяви: копію рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2013 у справі № 911/253/13-г, копію постанови Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 369/9994/16-ц, копію реєстраційної картки на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця Гученко І.А. від 17.11.2014, копію державного акта серії Б № 085468 від 1981 на право користування землею та копію розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06.11.2009 № 1561.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону та дослідивши подані докази суд дійшов висновку, що останні не є достатніми доказами обґрунтованості причин звернення з такою заявою.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача, і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Прокурором не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують, що на момент звернення останнього із даною заявою про забезпечення позову та звернення в майбутньому із відповідним позовом, предметом якого буде витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, Фізична особа-підприємець Гученко Ірина Анатоліївна є незаконним володільцем земельної ділянки, належним користувачем якої, як стверджує прокурор, є Національний університет оборони України імені Івана Черняховського.

Саме лише посилання в заяві, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №391 від 17.03.2020 останню відчужено на користь ФОП Гученко І.А. , без подання відповідних доказів підтвердження вказаних обставин не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач (прокурор) повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а докази мають відповідати вимогам, встановленим статтями 76-79, 80, 91, 96 Господарського процесуального кодексу України, що прокурором не дотримано.

Зокрема, долучені до матеріалів заяви копії документів не завірені належним чином, відповідно не є належними та допустимими доказами в розумінні статті 91 Господарського процесуального кодексу України. Правила засвідчення копій документів визначені Національним стандартом України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, інструкціями з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та іншими нормативно-правові акти.

Крім того, суд зазначає, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідки, які можуть призвести до погіршення стану майна чи зниження його вартості.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, посилань на докази та самих доказів, на підставі яких суд міг би визначити доцільність та необхідність забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :12:003:0208 площею 0,9490 га в межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Суд зазначає, що процесуальний закон допускає забезпечення позову як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, у зв`язку з чим прокурор не позбавлений можливості звернутися до суду повторно із заявою про забезпечення позову, довівши належними доказами, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-V-І. При цьому, згідно частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи становить 2 270,00 грн.

Відповідно за подачу заяви про забезпечення позову має бути сплачений судовий збір у розмірі 1 135,00 грн.

В якості сплати судового збору за подачу заяви про забезпечення позову прокурором надано платіжне доручення № 845 від 02.07.2021 про сплату 1 189,50 грн.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 135,00 грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Пунктом 1 частини першої статті 7 . Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити Заступнику керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону у заяві № 15-245вих-21 від 02.07.2021 про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 06.07.2021