ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/980/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Ворко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Агрофірма «Данилівська» (08621, Київська обл., Васильківський р-н, с. Данилівка, код 19415169)

до Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2, код 02909996)

про зняття арешту з майна

за участю представників сторін:

від позивача - Габрієль Я.В. (ордер серія АІ № 1101573)

від відповідача - Яворський С.С. (довіреність № 15/2-419 вих-21 від 02.06.2021)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Агрофірма «Данилівська» (позивач) до Прокуратури Київської області (відповідач) про зняття арешту, накладеного постановою Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 на домоволодіння, що належить на праві власності Приватному підприємству «Агрофірма «Данилівська».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що накладений арешт на належне позивачу майно позбавляє його права розпоряджатися таким майном, оскільки арешт на майно був накладений згідно постанови Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009.

Згідно наданих Васильківським відділом Києво-Святошинської місцевої прокуратури відомостей арешт на належне позивачу майно був накладений в межах кримінальної справи №79-804, закритої 17.10.2011 постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі №1-390/11. Рішення про скасування накладеного арешту, у передбаченому на той час процесуальним законодавством порядку, не приймалось.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29.04.2021.

27.04.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від Київської обласної прокуратури надійшов відзив на позов. 28.04.2021 аналогічний відзив надійшов через канцелярію суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2021 відкладено підготовче засідання у справі на 03.06.2021.

21.05.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2021 задоволено вище зазначену заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 03.06.2021 представник позивача брав участь в судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/980/21. Призначено справу до розгляду по суті на 24.06.2021.

В судовому засіданні 24.06.2021, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Учасники справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

24.06.2021 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2009 реєстратором Васильківської районної державної нотаріальної контори було накладено арешт на майно, яке належить Приватному підприємству «Агрофірма «Данилівська» на праві власності, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САА № 283509 від 24.05.2004, серії САА № 284467 від 13.05.2004, серії САА № 284466 від 13.05.2004, серії САА № 283512 від 24.05.2004, а саме:

- домоволодіння (реєстраційний номер майна 5742508), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Варовичі, вул. Леніна, буд. 12 (реєстраційний номер обтяження 9334742);

- домоволодіння (реєстраційний номер майна 5812508), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Варовичі, вул. Леніна, буд. 1-б (реєстраційний номер обтяження 9334901);

- домоволодіння (реєстраційний номер майна 5811860), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Данилівка, вул. Л. Українки, буд. 43-а (реєстраційний номер обтяження 9334676);

- домоволодіння (реєстраційний номер майна 5809782), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Данилівка, вул. Калініна, буд. 189 (реєстраційний номер обтяження 9334851).

Підставою для накладення арешту стала постанова Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009.

Як стверджує позивач, накладений арешт на належне на праві власності майно позбавляє його права розпоряджатися таким майном, оскільки вирішити питання про зняття вказаного арешту шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі приписів КПК України 1960 року наразі є неможливим.

Поряд з тим позивач вказав, що на сьогодні Васильківська міжрайонна прокуратура Київської області ліквідована, а замість неї утворено Васильківський відділ Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, який не є юридичною особою, як наслідок позовні вимоги ПП «Агрофірма «Данилівська» спрямовано до Київської обласної прокуратури, як органу прокуратури вищого рівня щодо окружних прокуратур, розташованих в межах адміністративно-територіальної одиниці.

З огляду на вказане, оскільки оскаржуваний арешт був накладений органом прокуратури, позивач вважає Київську обласну прокуратуру суб`єктом охоронних відносин, які виникли з позивачем внаслідок протиправного обмеження його права власності, а тому позивач, посилаючись на ст. ст. 321, 391 Цивільного кодексу України, просить суд зняти арешт, накладений постановою Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 на належне йому майно.

Згідно вказаних прокурором у судових засіданнях пояснень, Васильківською міжрайонною прокуратурою Київської області здійснювалося досудове слідство у кримінальній справі № 79-804 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України, за фактом ухилення від сплати податків та здійснення службового підроблення службовими особами ПП «Агрофірма «Данилівська».

Постановою старшого слідчого Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області Демидовича А.О. від 30.11.2009 у вказаній кримінальній справі накладено арешт на майно ПП «Агрофірма «Данилівська».

У подальшому, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2011 року (справа № 1-390/11) вказану кримінальну справу відносно директора ПП «Агрофірма «Данилівська» ОСОБА_1 закрито та прийнято рішення про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України на підставі ст. 44 Кримінального кодексу України внаслідок акта амністії. Рішення про скасування накладеного арешту у передбаченому на той час процесуальним законодавством порядку не приймалося.

Як зауважено прокурором, згідно отриманої ним інформації від Васильківського міськрайонного суду Київської області, матеріали справи №1-390/11 знищено відповідно до акту №1 від 21.08.2019.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків.

Стаття 41 Конституції України презюмує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Приписами статтей 316, 328 ЦК України унормовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами оспорюваний арешт накладено на майно позивача у межах кримінальної справи постановою від 30.11.2009.

Відповідно до статтей 126, 214, 404 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960, чинного на час накладення арешту на майно позивача, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.

Якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Отже, вказаними вище процесуальними нормами передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття, або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба, а власник майна, який не набував процесуального становища підозрюваного, обвинуваченого, не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення майна з-під арешту.

19.11.2012 набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012 №4651-VI, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень якого визначено, що з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність, зокрема, Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, а також втрати чинності КПК України 1960 року, тривалого часу, що минув після накладення арешту, істотних організаційних і кадрових змін, що в подальшому відбулися у правоохоронних органах, вирішення питання про припинення втручання у право власності шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права, тоді як нормативна неврегульованість порядку захисту права, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 21.08.2019 у справі №911/1247/18 (провадження №12-99гс19).

З огляду вказаного вище, враховуючи закриття кримінальної справи, в межах якої на майно позивача накладено арешт згідно постанови Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 та не скасування відповідно накладеного арешту у передбаченому чинним на той час процесуальним законодавством порядку, що призвело до вичерпання усіх можливих способів захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зняття арешту з належного на праві власності позивачу майна.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зняття арешту підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 9334742), накладений постановою Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 на домоволодіння (реєстраційний номер майна 5742508), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Варовичі, вул. Леніна, буд. 12, та належить на праві власності Приватному підприємству «Агрофірма «Данилівська».

3. Зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 9334901), накладений постановою Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 на домоволодіння (реєстраційний номер майна 5812508), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Варовичі, вул. Леніна, буд. 1-б, та належить на праві власності Приватному підприємству «Агрофірма «Данилівська».

4. Зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 9334676), накладений постановою Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 на домоволодіння (реєстраційний номер майна 5811860), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Данилівка, вул. Л. Українки, буд. 43-а, та належить на праві власності Приватному підприємству «Агрофірма «Данилівська».

5. Зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 9334851), накладений постановою Васильківської міськрайонної прокуратури Київської області від 30.11.2009 на домоволодіння (реєстраційний номер майна 5809782), що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Данилівка, вул. Калініна, буд. 189, та належить на праві власності Приватному підприємству «Агрофірма «Данилівська».

6. Стягнути з Київської обласної прокуратури (01014, м. Київ, бул. Л.Українки, 27/2; код 02909996) на користь Приватного підприємства «Агрофірма «Данилівська» (08621, Київська обл., Васильківський р-н, с. Данилівка, код 19415169) 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.07.2021

Суддя Т.Д. Лилак