ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 червня 2021 р. Справа № 10/24-07

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21028; )

до: Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" (вул. Нансена, 7, м.Вінниця; )

про банкрутство

за участю представників:

від ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод": Мартояс Н.О., за наказом

від ГУ ПФУ у Вінницькій області: Красіловська З.В., за довіреністю

від Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький): Попик О.О., за наказом

Арбітражний керуючий (розпорядник майна) Сокольвак М.В.

від Фонду державного майна України : Тихонюк С.Л., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) перебуває справа № 10/24-07 за заявою ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" банкрутом.

Провадження у даній справі перебуває на стадії розпорядження майном.

Ухвалою суду від 31.01.2007 року було порушено провадження у справі № 10/24-07 за заявою Державної податкової інспекції у м. Вінниці про визнання Державного підприємства "Вінницький лікеро-горільчаний завод" банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

При цьому, ухвалою суду від 02.04.2007 р., зокрема, введено процедуру розпорядження майном. Розпорядником майна боржника Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" призначено арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича.

В подальшому, ухвалою суду від 19.06.2007 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника Державного підприємства "Вінницький лікеро-горільчаний завод", в такому вигляді :

- ДПІ у м. Вінниці з сумою вимог 494 578,25 грн - третя черга задоволення, 24 737,82 грн - шоста черга;

- Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з сумою вимог 3 582,16 грн - друга черга задоволення;

- Управління Пенсійного фонду України у Староміському районі м. Вінниці з сумою вимог 1 702,35 грн - друга черга задоволення;

- Заробітня плата працівників Державного підприємства "Вінницький лікеро-горільчаний завод" м. Вінниця в сумі 48 078,91 грн - друга черга, 20 588,82 грн. - перша черга.

Ухвалою суду від 16.08.2012 р. замінено кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод, Вінницьку міжрайонну державну податкову інспекцію її правонаступником - Вінницька об`єднана державна податкова інспекція Вінницької області Державної податкової служби (ідентифікаційний код 38135513) та замінено кредитора Управління Пенсійного фонду України у Староміському районі м. Вінниці його правонаступником - Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Водночас, ухвалою суду від 19.03.2015 р. суддею Тісецьким С.С. було прийнято дану справу до провадження та здійснено заміну кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод", замінивши Вінницьку об`єднану державну податкову інспекцію ДПС її правонаступником Вінницькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області ().

Ухвалою суду від 23.10.2018 р. замінено кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Виконавчу дирекцію Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області ().

Ухвалою суду від 03.06.2019 р. замінено кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Вінницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника - Головне управління ДФС у Вінницькій області ().

Ухвалою суду від 10.09.2019 р. залучено до участі у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області ().

Ухвалою суду від 16.09.2019 року замінено кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ().

Ухвалою суду від 03.10.2019 року замінено кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Головне управління ДФС у Вінницькій області на Головне управління ДПС у Вінницькій області ().

Ухвалою суду від 21.11.2019 року замінено учасника у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Міністерство аграрної політики та продовольства на правонаступника - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ().

Поряд з цим, ухвалами суду продовжувався строк процедури розпорядження майном боржника та повноважень розпорядника майна - арбітражного керуючого Сокольвака М.В. у даній справі.

Зокрема, ухвалою суду від 25.11.2020 року продовжено строк процедури розпорядження майном ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Сокольвака М.В. у справі № 10/24-07 до 24.05.2021 року.

Разом з тим, 23.02.2021 року до суду від Фонду державного майна України надійшло клопотання № 10-52-3761 від 23.02.2021 року, в якому заявник просить: залучити Фонд державного майна України до участі у справі № 10/24-07 у якості органу управління ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод"; закрити провадження у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод".

Ухвалою суду від 24.02.2021 року залучено Фонд державного майна України до участі у справі в якості учасника провадження у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод"; призначено клопотання Фонду державного майна України № 10-52-3761 від 23.02.2021 року в частині вимог про закриття провадження у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - до розгляду в судовому засіданні на 24.05.2021 року.

Ухвалою суду від 05.03.2021 року замінено кредитора у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" - Головне управління ДПС у Вінницькій області () на Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Ухвалою суду від 24.05.2021 року справу, в тому рахунку, клопотання Фонду державного майна України в частині вимог про закриття провадження у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод", клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/47 від 19.05.2021 року про затвердження винагороди арбітражного керуючого за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року та про стягнення з боржника на користь арбітражного керуючого не отриманої винагороди арбітражного керуючого, в сумі 193 639,48 грн. та клопотання № 01-21/50 від 20.05.2021 року про ухвалення порядку погашення вимог кредиторів - призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.06.2021 року.

При цьому, ухвалою суду від 29.06.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання Фонду державного майна України № 10-52-13554 від 16.06.2021 року про участь в судовому засіданні по справі № 10/24-07 в режимі відеоконференції.

На визначену дату - 30.06.2021 року в судове засідання з`явились арбітражний керуючий, представники Боржника, ГУ ПФУ у Вінницькій області, Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Фонду державного майна України.

Також, судом встановлено, що 09.06.2021 року від Фонду державного майна України до суду надійшло доповнення № 10-52-12598 від 04.06.2021 року із додатками до клопотання про закриття провадження у справі № 10/24-07.

Судом були оглянуті подані документи та долучені до матеріалів справи.

В ході розгляду справи, представник Фонду підтримав клопотання про закриття провадження у даній справі з врахуванням поданого до нього доповнення.

Розпорядник майна не заперечив щодо клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання Фонду державного майна України № 10-52-3761 від 23.02.2021 року про закриття провадження у справі № 10/24-07, заслухавши пояснення представників учасників справи та дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини:

Згідно наказу Фонду державного майна України (далі - Фонд) від 06.01.2021 № 5 єдиний майновий комплекс ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році.

На підставі наведеного наказом Фонду від 15.01.2021 № 38 прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод".

Крім того, відповідно до наказу Фонду від 18.02.2021 № 215 "Про прийняття до сфери управління Фонду державного майна України єдиного майнового комплексу державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" (код за )" єдиний майновий комплекс ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" прийнято із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду, крім майна, що не підлягає приватизації.

Отже, на сьогодні Фонд є органом управління зазначеного підприємства.

Також, наказом Фонду від 23.03.2021 № 469 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків, об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021році" (із змінами)" Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях делеговано здійснення приватизації державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод", внаслідок чого наказом від 02.04.2021 № 539 наказ Фонду від 15.01.2021 № 38 визнано таким, що втратив чинність.

В подальшому, відповідно до делегованих повноважень, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 29.03.2021 № 386 було прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод".

За огляду на вказане, посилаючись на ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", Заявник просить суд закрити провадження у справі №10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод".

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом, наказом Фонду державного майна України від 06.01.2021 року №5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році", єдиний майновий комплекс ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році.

Згідно наказу Фонду державного майна України від 18.02.2021 № 215 "Про прийняття до сфери управління Фонду державного майна України єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" (код за )" єдиний майновий комплекс ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" прийнято із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду, крім майна, що не підлягає приватизації.

Крім того, судом встановлено, що згідно наказу Фонду державного майна України від 15.01.2021 № 38, прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" (Вінницька обл., м.Вінниця, вул. Нансена, 7).

В подальшому, наказом Фонду "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)" від 23.03.2021 № 469 єдиний майновий комплекс ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" передано для проведення приватизації до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

На підставі наведеного, наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 29.03.2021 № 386 прийнято рішення про приватизацію цілісного майнового комплексу ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" та згідно п. 2, п. 3 наказано приватизувати єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" шляхом продажу на аукціоні з умовами; Управлінню приватизації, управління державним майном та корпоративними правами держави протягом десяти робочих днів з дня видання цього наказу утворити аукціонну комісію для продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод".

При цьому, наказом Фонду від 02.04.2021 № 539 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Фонду державного майна України" визнано таким, що втратив чинність, зокрема, наказ Фонду від 15.01.2021 № 38 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" (код за )".

Наведені вище обставини, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

За змістом п. 6, п. 13, п. 20, п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (далі - Закон), аукціон з умовами - спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну і взяв на себе зобов`язання виконати умови продажу об`єкта приватизації;

Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки;

Органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад;

Рішення про приватизацію - рішення, що приймається органами приватизації щодо кожного об`єкта приватизації шляхом видання наказу.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону, до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

В силу ч. 1, ч. 5 ст. 12 Закону, рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, приймається державними органами приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, за винятком випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня видання державним органом приватизації відповідного наказу в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

Справи про банкрутство підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про завершення приватизації, не можуть порушуватися протягом одного року з дня завершення приватизації з підстав, що виникли до завершення приватизації.

Приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правових висновків наведених у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 10/110б, частина п`ята статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" самостійно застосовується у передбачених нею випадках у справах про банкрутство та є достатньою правовою підставою для припинення/закриття провадження у справі про банкрутство у розумінні пункту 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство стосовно боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію.

Також, Суд дійшов висновку, що господарські суди, які здійснюють провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, повинні враховувати обов`язкову вимогу законодавця та застосувати імперативні вимоги частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (окремо або разом з нормою пункту 4-3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство) щодо припинення (закриття) провадження у таких справах у разі прийняття компетентним органом рішення про приватизацію державного підприємства-боржника на будь-якій стадії провадження у справі, незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника і на яких стадіях розгляду перебуває ця справа про банкрутство (розпорядження майном, санація, ліквідація).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.10.2020 року у справі № 916/61/13-г, для прийняття рішення про закриття/припинення провадження у справі про банкрутство боржника на підставі частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" необхідним і достатнім є встановлення судом, на підставі поданих сторонами доказів у справі, обставин належності Державі Україна прямо або опосередковано частки акцій цього боржника, що перевищує 50 % акцій, та чинності (на момент ухвалення відповідного судового рішення) прийнятого стосовно боржника рішення про приватизацію.

Наведене вище дає підстави для висновку про те, що передумовою для припинення (закриття) провадження у справі про банкрутство державного підприємства в порядку частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" є наявність рішення про приватизацію такого підприємства.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 1/17-3666-2011, від 20.06.2019 у справі № 910/3406/18, від 16.10.2019 у справі №905/338/15, від 12.11.2019 у справі № 10/1106, від 26.02.2020 у справі № 5/31-Б-09.

Згідно постанови Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 910/3406/18, керуючись частиною 1 статті 313 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про скасування прийнятих у справі №910/3406/18 постанови апеляційного суду від 11.04.2019 та ухвали місцевого суду від 26.12.2018 за наслідком проведення підготовчого засідання та закриття провадження у справі про банкрутство № 910/3406/18 Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" відповідно до пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство та пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, як такої, що була порушена необґрунтовано, оскільки як на момент відкриття провадження у справі, так і на момент перегляду ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, правовий статус боржника визначався як такого, що є державним підприємством, внесеним до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

Суд звертає увагу на те, що згідно наявних у справі доказів, Державне підприємство "Вінницький лікеро-горілчаний завод" відноситься до державної форми власності і було підпорядковано Міністерству аграрної політики України - Орган управління.

Слід зазначити, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Частина 1 ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно п. 1, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Враховуючи наведене, КУзПБ введено в дію з 21.10.2019 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тобто, перехід від регулювання передбаченого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до регулювання передбаченого КУзПБ здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 924/159/14, від 11.08.2020 у справі № 904/3457/19, від 27.08.2020 року у справі №904/4928/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19 вказано, що з 21.10.2019 введено в дію КУзПБ. З огляду на приписи пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації. На день розгляду цієї справи у суді апеляційної інстанції Закон про банкрутство втратив чинність.

Поряд з цим слід зауважити, що із втратою Законом про банкрутство чинності відповідні зміни до ГПК України внесені не були.

Відтак, Суд вважає, що при застосуванні судом норм ГПК України, під час розгляду справ про банкрутство, які містять посилання на Закон про банкрутство, який втратив чинність, з урахуванням частини 3 статті 3 ГПК України та пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 № 4-зп (у справі за конституційним зверненням ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення частини п`ятої статті 94 та статті 160 Конституції України), з 21.10.2019 підлягають застосуванню саме норми КУзПБ.

В зв`язку з викладеним, наразі під час розгляду справи № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд зважає на те, що пункт 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ містить тотожну норму, яка передбачалася пунктом 12 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме : господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 90 КУзПБ, провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що згідно наданих доказів, Органом приватизації прийнято рішення (наказ) про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" шляхом продажу на аукціоні з умовами та останнє повністю належить державі, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Фонду державного майна України № 10-52-3761 від 23.02.2021 року про закриття провадження у справі № 10/24-07 на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.

Принагідно, суд звертає увагу на клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/50 від 20.05.2021 року про ухвалення порядку погашення вимог кредиторів, що увійшли до реєстру кредиторських вимог, а також поточних вимог, що виникли в процедурі розпорядженням майном.

В судовому засіданні, представник Фонду заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання.

Розпорядник майна та представники інших учасників, поклалися на розсуд суду щодо вирішення даного клопотання.

Суд, заслухавши розпорядника майна та представників учасників справи, встановив наступне.

Як вбачається із змісту клопотання № 01-21/50 від 20.05.2021 року, станом на 24.05.2021 року не погашеними залишились вимоги кредиторів, які були включені до реєстру вимог кредиторів ухвалою попереднього засідання від 19.06.2007 року, а саме :

- вимоги третьої черги: ГУ ДПС України Вінницької області - 494 578,25 грн;

- вимоги шостої черги: ГУ ДПС України Вінницької області - 24 737,82 грн;

- поточні вимоги які виникли в процедурі розпорядження майном;

- Заборгованість по заробітній платі в.о. директора Мартояс Наталії Олександрівни - 1012374,00 грн;

- Заборгованість по винагороді арбітражного керуючого - розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольвака Михайла Васильовича. - 193 639,48 грн;.

- Бензелюк Ігор Семенович - 22 380,00 грн (судове рішення по підзвітним сумах), Бондарчук Тамара Василівна - 2 599,84 грн(підзвітні суми); Бензелюк Ігор Семенович - 1009,00 грн (передоплата);

- Поточна кредиторська заборгованість ГУ ДПС України Вінницької області - 1065876,17грн.

За змістом наданого протоколу засідання комітету кредиторів ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" № 93 від 18.05.2021 року, зокрема, вирішено :

- Підтримати клопотання Фонду державного майна України № 10-52-3761 від 23.02.2021 року про закриття провадження у справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод", у разі включення до договору купівлі-продажу майна умови обов`язкового погашення простроченої кредиторської заборгованості перед Кредиторами;

- Зобов`язати розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод", арбітражного керуючого Сокольвака М.В. подати до Господарського суду Вінницької області оригінал даного протоколу № 93 від 18.05.2021 року;

- Зобов`язати розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод", арбітражного керуючого Сокольвака М.В. подати до Господарського суду Вінницької області клопотання, в якому просити суд у разі прийняття рішення про припинення банкрутства ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод", ухвалити порядок погашення вимог кредиторів, що увійшли до реєстру кредиторських вимог, а також поточних вимог, що виникли в процедурі розпорядження майном.

За наведених обставин, розпорядник майна просить суд в ухвалі про закриття банкрутства ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" ухвалити порядок погашення вимог кредиторів, що увійшли до реєстру кредиторських вимог, а також поточних вимог, що виникли в процедурі розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюються відповідно до вимог законодавства.

До договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо: збереження основних видів діяльності підприємства; технічного переозброєння, модернізації виробництва (сума інвестицій) та енергомодернізації об`єкта; виконання встановлених мобілізаційних завдань; погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства; забезпечення соціальних гарантій працівникам згідно з вимогами трудового законодавства; вимог та додаткових обмежень природоохоронного законодавства щодо користування об`єктом; оплати послуг юридичних та фізичних осіб (у разі їх залучення), пов`язаних із виконанням заходів з приватизації об`єктів державної власності, зокрема: проведення обов`язкового екологічного аудиту у випадках, передбачених законодавством; надання послуг радника у випадках, передбачених цим Законом; проведення оцінки майна в процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 650 ЦК України передбачає, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Отже, погодження умов договору є прерогативою сторін такого правочину та до компетенції суду не відноситься зобов`язання сторони договору передбачити у договорі певні умови.

Водночас, включення до договору купівлі-продажу умов щодо погашення кредиторської заборгованості, відноситься до повноважень Фонду державного майна України згідно наведених норм законодавства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що норми Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та КУзПБ не передбачають у випадку закриття провадження у справі про банкрутство державного підприємства за наведених вище підстав, зобов`язання органу приватизації на підставі судового рішення включити до договору купівлі-продажу майна Боржника умови обов`язкового погашення кредиторської заборгованості Боржника перед Кредиторами.

Також, норми Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та КУзПБ не встановлюють постановлення судом ухвали про порядок погашення кредиторських вимог (конкурсних та поточних), які виникли в процедурі розпорядження майном Боржника та увійшли до реєстру вимог кредиторів, в разі закриття провадження у справі про банкрутство згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.

Крім того, норми КУзПБ не визначають процесуальних дій у випадку невиконання ухвали суду про порядок погашення кредиторських вимог після закриття провадженні у справі про банкрутство за вказаних підстав.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/50 від 20.05.2021 року про ухвалення порядку погашення вимог кредиторів, що увійшли до реєстру кредиторських вимог, а також поточних вимог, що виникли в процедурі розпорядженням майном, в повному обсязі.

Подібний висновок суду підтримано у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року у справі № 10/83-10 про банкрутство ДП "Гайсинський спиртовий завод".

23 лютого 2021 року Також, судом розглянуто клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. №01-21/47 від 19.05.2021 року про затвердження винагороди арбітражного керуючого за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року та про стягнення з боржника на користь арбітражного керуючого не отриманої винагороди арбітражного керуючого, в сумі 193639,48 грн.

В судовому засіданні, розпорядник майна підтримав вищевказане клопотання.

Представник Фонду поклався на розсуд суду щодо затвердження винагороди арбітражного керуючого та заперечив в частині задоволення клопотання стосовно стягнення винагороди арбітражного керуючого з боржника.

Представник кредитора не заперечила щодо задоволення клопотання про затвердження винагороди арбітражного керуючого.

Представник учасника справи, поклалась на розсуд суду стосовно вирішення цього клопотання.

Суд, заслухавши розпорядника майна та представників учасників справи, встановив наступне.

Згідно клопотання № 01-21/47 від 19.05.2021 року, арбітражний керуючий просить суд: затвердити винагороду арбітражного керуючого - розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольвака Михайла Васильовича за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року в сумі 766 446,48 грн, яка отримана в сумі 572 807,00 грн, та не отримана в сумі 193 639,48 грн.; стягнути з боржника не отриману винагороду розпорядника майна в сумі 193 639,48 грн на користь СПД Сокольвака Михайла Васильовича.

Відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" № 93 від 18.05.2021 року, вирішено : схвалити винагороду за березень - квітень 2021 року в розмірі трьох мін. з/п 36 000,00 грн, та в цілому за процедуру розпорядження майном за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року нараховано винагороду в сумі 766 446,48 грн, яка отримана в сумі 572 807,00 грн, не отримана в сумі 193639,48 грн. Виплату не отриманої арбітражним керуючим - розпорядником майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольваку Михайлу Васильовичу в сумі 193 639,48 грн, здійснити за рахунок коштів боржника. Розпоряднику майна подати до Господарського суду Вінницької області клопотання про стягнення з ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" на користь арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича суму заборгованості з виплати грошової винагороди арбітражного керуючого в справі № 10/24-07 про банкрутство ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" у розмірі 193 639,48 грн.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Приписи ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 30 КУзПБ визначають, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Суд, перевіривши правильність нарахування арбітражним керуючим основної грошової винагороди розпорядника майна боржника за період із 02.04.2007 року по 24.05.2021 р., яка загалом склала в сумі 766 446,48 грн, встановив, що відповідне нарахування є правомірним та відповідає нормам законодавства і матеріалам справи №10/24-07.

Враховуючи наведені вище обставини та положення законодавства, суд дійшов висновку про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого - розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольвака Михайла Васильовича за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року в сумі 766 446,48 грн, яка отримана в сумі 572 807,00 грн, та не отримана в сумі 193 639,48 грн.

При цьому, беручи до уваги те, що судом задоволено клопотання щодо закриття провадження у даній справі та арбітражним керуючим заявлено стягнення з Боржника не отриманої грошової винагороди в сумі 193 639,48 грн на користь Суб`єкта підприємницької діяльності - Сокольвака Михайла Васильовича, суд дійшов висновку, що відповідна вимога, підлягає вирішенню в окремому позовному провадженні.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/47 від 19.05.2021 року про затвердження винагороди арбітражного керуючого за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року та про стягнення з боржника на користь арбітражного керуючого не отриманої винагороди арбітражного керуючого у даній справі.

Крім того, судом встановлено, що згідно протоколу засідання комітету кредиторів ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" № 93 від 18.05.2021 року, вирішено: звіт розпорядника майна про виконану роботу станом на 18.05.2021 року прийняти до відома, роботу визнати задовільною.

Суд, дослідивши наданий звіт арбітражного керуючого - розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольвака М.В. про виконану роботу у справі №10/24-07 станом на 18.05.2021 року, дійшов висновку про прийняття його до відома.

Згідно ч. 8 ст. 41 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 12, 30, ч. 8 ст. 41, 43, 44, п. 9 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Прийняти до відома звіт арбітражного керуючого - розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольвака М.В. про виконану роботу у справі №10/24-07 станом на 18.05.2021 року.

2. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. № 01-21/47 від 19.05.2021 року про затвердження винагороди арбітражного керуючого за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року та про стягнення з боржника на користь арбітражного керуючого не отриманої винагороди арбітражного керуючого у справі №10/24-07, частково.

3. Затвердити основну грошову винагороду арбітражного керуючого - розпорядника майна ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод" Сокольвака Михайла Васильовича за період з 02.04.2007 року по 24.05.2021 року в сумі 766 446,48 грн, яка отримана в сумі 572807,00 грн, та не отримана в сумі 193 639,48 грн у справі № 10/24-07.

4. Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. №01-21/47 від 19.05.2021 року в частині стягнення з Боржника на користь Суб`єкта підприємницької діяльності - Сокольвака Михайла Васильовича не отриманої винагороди в сумі 193 639,48 грн у справі № 10/24-07.

5. Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Сокольвака М.В. №01-21/50 від 20.05.2021 року про ухвалення порядку погашення вимог кредиторів, що увійшли до реєстру кредиторських вимог, а також поточних вимог, що виникли в процедурі розпорядженням майном у справі № 10/24-07, повністю.

6. Задоволити клопотання Фонду державного майна України № 10-52-3761 від 23.02.2021 року про закриття провадження у справі № 10/24-07.

7. Закрити провадження у справі № 10/24-07 про банкрутство Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" (; вул. Нансена, 7, м. Вінниця, 21100).

8. Припинити повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Вінницький лікеро-горілчаний завод" () - арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича у справі № 10/24-07.

9. Припинити дію мораторію введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 31.01.2007 року у справі № 10/24-07.

10. Копію ухвали надіслати на відомі суду адреси електронної пошти: арбітражному керуючому Сокольваку М.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - , Центрально-Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції - , ГУ ДПС у Вінницькій області - , Управлінню ВД ФСС України у Вінницькій області , ГУ ПФУ у Вінницькій області - ; Фонду державного майна України - , ; Центральному відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - ДП "Вінницький лікеро-горілчаний завод (м. Вінниця, вул. Нансена, 7, 21100);

3 - Центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м.Вінниця, 21100).