РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2021Справа № 910/5605/21

За позовомФізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет»
простягнення 20294,03 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет» 20294,03 грн, виплачених як страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8621028.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач отримав страхове відшкодування у розмірі 20294,03 грн без достатньої на те правової підстави, а тому з посиланням на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» вказує на наявність підстав для повернення йому вказаної суми коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/5605/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Однак, відповідач відзив на позов не надав.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 12.04.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, суд у встановленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 замінено позивача - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» його правонаступником - Фізичною особою-підприємцем Івасенком Ігорем Анатолійовичем .

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.2019 о 18 год 00 хв в місті Києві на бульварі Дружби Народів сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів Chevrolet, державний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 (надалі - ДТП).

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За наслідками ДТП стосовно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №178172, в якому вказувалося про те, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Chevrolet, державний номер НОМЕР_1 , порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме: при перестроюванні, не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Chevrolet, державний номер НОМЕР_1 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8621028 із встановленим лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб,- 130000,00 грн, та франшизою - 0 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (копія якого наявна в матеріалах справи), транспортний засіб ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет».

19.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет» (як потерпілий) надало страховику за полісом №АК/8621028 - Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 16.02.2019.

Також 19.02.2019 відповідач подав Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» заяву про страхове відшкодування, в якій просив відшкодувати витрати, пов`язані із пошкодженням в результаті ДТП належного йому майна - автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 .

На підставі страхового акту №19.59.8 від 12.06.2019, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» виплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет» (як потерпілій особі) страхове відшкодування за договором (полісом) №АК/8621028 у розмірі 20294,03 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9175 від 02.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Печерського районного суду міста Києва від 03.07.2019 у справі №757/9923/19-п встановлено відсутність вини водія транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, а тому з посиланням на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України позивач вказує на наявність підстав для повернення сплаченої відповідачу суми страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом.

Одним із видів обов`язкового страхування, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування», є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як зазначалось вище, по факту ДТП Управлінням патрульної поліції в м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 .

Однак в подальшому, після прийняття Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» рішення про виплату за наслідками ДТП страхового відшкодування відповідачу (власнику транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 ), постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2019 у справі №757/9923/19-п провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи №757/9923/19-п Печерським районним судом м.Києва встановлено, що у діях водія автомобіля марки «ЗАЗ» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 17.1, 34 Дорожня розмітка (1.23) і 12.4 Правил дорожнього руху України, які він допустив своїми одноосібними діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі і водій автомобіля марки «Шевроле»; у діях водія автомобіля марки «Шевроле» невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даною пригодою, не вбачається.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Обставин, встановлених у постанові Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2019 у справі №757/9923/19-п, відповідачем в загальному порядку спростовано не було.

Таким чином, оскільки постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.07.2019 у справі №757/9923/19-п встановлено, що в діях водія автомобіля марки «Шевроле» не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даною пригодою (тобто встановлено відсутність вини водія автомобіля Chevrolet, державний номер НОМЕР_1 , у настанні ДТП та завданні шкоди власнику автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2 ), з огляду на положення ст. 1188 Цивільного кодексу України, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як особи, відповідальність якої на момент ДТП була застрахована на підставі полісу №АК/8621028, в даному випадку не настає.

За таких обставин, ДТП, що сталася 16.02.2019, не є страховою подією в розумінні ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, оскільки за результатами розгляду справи №757/9923/19-п судом встановлено відсутність вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, правові підстави для виплати Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 20294,03 грн станом на 02.10.2019 (дата перерахування коштів) були відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2021 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» направило відповідачу претензію про повернення безпідставно набутого майна - грошових коштів у розмірі 20294,03 грн, сплачених в якості страхового відшкодування за полісом №АК/8621028.

Однак, як свідчать обставини справи, вказана вимога залишена відповідачем без задоволення; обов`язку щодо повернення грошових коштів відповідач не виконав.

Частинами 1 та 2 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Івасенком Ігорем Анатолійовичем (новий кредитор) укладено договір №1/АК про відступлення права вимоги (надалі - Договір відступлення).

Відповідно до п. 2.1 Договору відступлення первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, в тому числі права вимоги на сплачений судовий збір, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування в понесеними судовими витратами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно з п. 2.2 Договору відступлення загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього договору, складає 14096427,54 грн, згідно Реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому вигляді за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору. Реєстр прав вимог на паперовому носії (з основною інформацією за договорами страхування) підписується сторонами/уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору.

У переліку, наведеному у додатку №1 до Договору №1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021, містить страхова справа № РС/19.59.8/1 (страхувальник ОСОБА_4 , дата випадку 16.02.2019, сума боргу 20294,03 грн).

Пунктами 4.1, 4.2 Договору відступлення встановлено, що ціна договору складає 100785,76 грн. Новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору, на рахунок первісного кредитора протягом 5 банківських днів з дня укладення сторонами цього договору.

Відповідно до п.п. 3.1.3 Договору відступлення право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав первісного кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальника первісного кредитора, які уклали договір страхування первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копію квитанції №0.0..1 від 17.05.2021, якою підтверджується, що на виконання умов Договору відступлення Фізичною особою-підприємцем Івасенком Ігорем Анатолійовичем сплачено Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» 100785,76 грн.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що внаслідок укладення між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та Фізичною особою-підприємцем Івасенком Ігорем Анатолійовичем Договору №1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021, до позивача перейшло, зокрема, право вимоги сплачено Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» щодо повернення грошових коштів, сплачених Товариству з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет» в якості страхового відшкодування за полісом №АК/8621028.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет» заперечень проти позову не наведено, обставин, повідомлених позивачем не спростовано, доказів повернення грошових коштів у сумі 20294,03 грн не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 20294,03 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Маркет» (Україна, 02660, місто Київ, вулиця Попудренка, будинок 52, офіс 613, ідентифікаційний код 33632496) на користь Фізичної особи-підприємця Івасенка Ігоря Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) грошові кошти у розмірі 20294 (двадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 03 коп. та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257, п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова