РІШЕННЯ

м. Київ

06.07.2021Справа № 910/5995/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу 910/5995/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКНІС-ІНЖИНІРИНГ" (код 39639696; 01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, 10-А, оф.3/35; адреса для листування: 04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3-Є)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ" (код 42234816; 01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд.15-Б)

про стягнення 575 707, 52 грн.

за участю представників:

позивача Гришаєнко А.І., керівник,

відповідача, не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКНІС-ІНЖИНІРИНГ" (код 39639696) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ" (код 42234816) (далі - відповідач) про стягнення 575 707,52 грн. з яких основна заборгованість - 500 000,00 грн., пеня - 36 054,79 грн., інфляційне збільшення - 30 748,62 грн., З % річних - 8 904,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем Договір про надання поворотної фінансової допомоги від 22.06.2020 № 22062020ЕІ в частині своєчасного повернення фінансової допомоги насідком чого є прострочення грошового зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/5995/21/20; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.05.2021.

25.05.2021 від відповідача надійшло клопотання вих.№ б/н від 25.05.2021про відкладення засідання (вх№ 01-37/39512/21).

Через неявку у підготовче засідання 25.05.2021 відповідача та враховуючи подане клопотання, засідання відкладено 08.06.2021, позивачу вказано на необхідність усунення сумнівів про рух коштів щодо повернення допомоги.

04.06.2021 позивачем подані банківські виписки про рух кошті з моменту надання поворотної фіндопомоги.

08.06.2021 у підготовчому засіданні оглянуто оригінали поданих доказів, у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю поважних на те причин постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.07.21.

У судове засідання 06.07.2021 представник відповідача не з`явився, електронною поштою надійшло не підписане ЕЦП клопотання про відкладення судового засідання.

Суд не розглядав клопотання оскільки воно надіслане електронною поштою без скріплення Електронним підпис, який є аналогом власноручного підпису та забезпечує достовірність і цілісність інформації, викладеної у документі, а також дає змогу підтвердити цілісність електронного документа та ідентифікувати особу, яка підписала документ.

Одночасно суд звернув увагу на недобросовісне користування відповідачем в особі його представника - адвоката Джяутова Валерія Вінцентасовича (свідоцтво 1661 від 01.06.2001, Рада адвокатів м.Київ)/Ордер серії КВ №729859.

Визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, суд зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані затягування розгляду справи, так відповідач систематично порушував питання про відкладення засідань, одночасно не вживаючи жодних заходів на подання заяв по суті справи. Таким чином, враховуючи, що перелік дій, наведений у ч. 2 ст. 43 ГПК України, не є вичерпним, суд може визнати зловживанням процесуальними правами також інші дії, які мають відповідну спрямованість.

Оскільки відповідач обізнаний про судовий спір з 25.05.2021 та не подав жодної заяви по суті справи та з процесуальних питань, суд визнав матеріали справи достатніми для розгляду справи без участі відповідача, який належним чином повідомлений про дату , час і місце судового розгляду.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКНІС- ІНЖИНІРИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ» укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 22062020ЕІ (далі - Договір).

Згідно умов Договору, ТОВ «ЕКНІС-ІНЖИНІРИНГ» виступало Допомогодавцем, а ТОВ «ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ» Користувачем.

Згідно п. 1.1. Договору, Допомогодавець зобов`язувався надати Користувачу поворотну фінансову допомогу, а Користувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу Допомогодавцю, в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

Пунктом 2.1. Договору закріплено що розмір поворотної фінансової допомоги, яка надається Допомогодавцем Користувачу за даним Договором, становить 500 000,00 грн.

Згідно п. 3.2. Договору поворотна фінансова допомога надається Допомогодавцем Користувачу, у безготівковому порядку, шляхом перерахування Допомогодавцем грошових коштів на рахунок Користувача. Сторони домовились, що сума поворотної фінансової допомоги, може надаватись Допомогодавцем Користувачу частинами, розмір яких визначається Допомогодавцем самостійно на власний розсуд.

Пунктом 3.3. Договору закріплено, що Користувач зобов`язується повернути Допомогодавцю надану за даним Договором поворотну фінансову допомогу у повному розмірі, а саме: 500 000,00 грн. у строк до 31.08.2020 включно.

Згідно п. 4.2. Договору передбачено, що за прострочення Користувачем строку повернення суми поворотної фінансової допомоги, який визначений в п. 3.3. Договору, Користувач сплачує Допомогодавцю пеню (неустойку) в розмірі 0,1% від суми неповернутої поворотної фінансової допомоги за кожний день прострочення повернення поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до пункту 4.5. Договору, сторони погодилися, що строк позовної давності для вимог про стягнення штрафних санкцій становить три роки.

Розділом 6 Договору передбачено досудовий порядок вирішення спору шляхом проведення письмового листування, переговорів, претензій. Зокрема п. 6.1 вствнолено 14-дений строк на розгляд надісланої претензії.

Крім того, п.6.3 встановлено, що у випадку порушення Користувачем строку повернення поворотної фінансової допомоги, який і значений в п. 3.3. даного Договору, Допомогодавець має право звернутися із позовною заявою до відповідного господарського суду про стягнення поворотної фінансової допомоги та штрафних Внкцїй тощо, які виникли у зв`язку із таким порушення, без попереднього здійснення переговорів в або письмового листування, та/або претензійний порядок врегулювання вказаного спору.

ТОВ «ЕКНІС-ІНЖИНІРИНГ» на виконання Договору перерахував на рахунок ТОВ «ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ» грошові кошти на загальну суму 500 000,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями 7223 від 24.06.2020 на суму 300 000,00 грн., № від 20.07.2020 на суму 100 000,00 грн. та №9228 від 20.07.2020 на суму 100 000,00 грн.

У визначений строк, 31.08.2021, поворотну фінансову допомогу не повернуто.

Претензію про повернення коштів, надіслану 03.03.2021, залишено без реагування.

Станом на час вирішення спору її також не повернуто.

Спір виник з тих причин, що відповідач не повернув Допомогодавцю кошти в строки і в розмірі, встановлені Договором.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Визначення поняття "договір поворотної фінансової допомоги" містить Податковий кодекс України, відповідно до пункту 14.1.257 статті 14 якого поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Отже, договір поворотної фінансової допомоги за своїм характером є договором позики, який встановлює обов`язок для позичальника повернути таку ж кількість грошових коштів (суму позики), яку він отримав від позикодавця, однак не передбачає для позичальника сплати процентів, у вигляді плати за користування цими грошовими коштами.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором позики.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 1050 ЦК України, передбачено якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В свою чергу ст. 625 ЦК України, закріплено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: укладення Договору; надання фіндопомоги; її повернення у строки визначені договором; період прострочення.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; платіжні доручення , банківські виписки, претензія, докази її надсилання.

Надані позивачем платіжні доручення відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як первинні документи, є належним чином завіреними та згідно вимог Цивільного кодексу України є підтвердженням виконання укладеного договору.

Претензія, докази її надсилання, є належним чином завіреними та згідно вимог Цивільного кодексу України та Правил надання надання послуг поштового зв`язку, затв Посткновою КМУ № 270 від 05.03.2009 з подальшими змінами є підтвердженням виконання порядку досудового врегулювання спору.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, Відповідач не спростував доводів Позивача.

Таким чином, заборгованість у сумі 500 000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення пеню-36 054,79 грн., інфляційні витрати - 30 748,62 грн. та три проценти річних - 8 904,11 грн.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК УКраїни) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у за прострочення Користувачем строку повернення суми поворотної фінансової допомоги, який визначений в п. 3.3. Договору, Користувач сплачує Допомогодавцю пеню (неустойку) в розмірі 0,1% від суми неповернутої поворотної фінансової допомоги за кожний день прострочення повернення поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до пункту 4.5. Договору, сторони погодилися, що строк позовної давності для вимог про стягнення штрафних санкцій становить три роки.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки за період прострочення з 01.09.2020 по день складання позовної заяви 05.04.2021, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимоги в частині стягнення пені-36 054,79 грн., інфляційного збільшення - 30 748,62 грн. та трьох процентів річних - 8 904,11 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКНІС-ІНЖИНІРИНГ" (код 39639696) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ" (код 42234816) про стягнення 575 707, 52 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ЛАЙН ІНТЕРНЕШНЛ" (код 42234816; 01033, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд.15-Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКНІС-ІНЖИНІРИНГ" (код 39639696; 01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, 10-А, оф.3/35; адреса для листування: 04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3-Є) 500 000,00 грн. основної заборгованості; 36 054, 79 грн. пені; 30 748,62 грн. інфляційного збільшення; 8 904,11 грн. 3% річних, 8 635,61 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.07.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук