РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 м. КиївСправа № 910/6428/21

За позовом: ОСОБА_1 ;

до: приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ";

про: зобов`язання вчинити дії.

Суддя Балац С.В.

в.о. секретаря судового засідання Просов В.М.

Представники:

позивача: Смолій Б.В.;

відповідача: Герасименко І.В.

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не застосовано діючий тариф на централізоване водопостачання та водовідведення до споживачів - співвласників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках, чим порушено право позивача, як акціонера відповідача на отримання частини прибутку у вигляді дивідендів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6428/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 14.06.2021.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що кінцевий строк для визначення співвласниками багатоквартирних будинків моделі взаємовідносин, який мав закінчитись 01.05.2020 відкладено на невизначений термін, що виключає можливість застосування економічно обґрунтованих тарифів для всіх споживачів.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що новою редакцією Закону України "Про житлово-комунальні послуги" змінено класифікацію комунальних послуг, а не суть таких послуг.

В підготовчому засіданні 14.06.2021 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.07.2021.

В судовому засіданні 05.07.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Позивач є акціонером відповідача, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах від 19.04.2021, яка наявна в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Положеннями частини 1 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства", зокрема, передбачено, що дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу.

Так позивач, звернувся до відповідача з листом в якому просив надати: довідку про розмір належних до виплати дивідендів за січень-лютий 2021; інформацію про застосовані тарифи за січень-лютий 2021; довідку про розмір належних до виплати дивідендів за січень-лютий 2021 у разі застосування тарифу, затвердженого постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2499.

Листом відповідача від 20.04.2021 № 1947/11/36/02-21 позивач, зокрема, повідомлений про те, що для споживачів (мешканців багатоквартирних будинків у м. Києві) з якими відповідачем укладено прямі індивідуальні договори про надання послуг за Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-ІV до переходу на нові договори, що будуть укладені за правилами, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, продовжують діяти тарифи, встановлені постановою НКРЕКП від 25.01.2019 № 59.

Позивач стверджує, що відповідачем з 01.01.2021 не застосовано до співвласників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках тарифу, встановленого постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2499, що призводить до зменшення дохідної частини від надання послуг, оскільки застосовується тариф, встановлений постановою НКРЕКП від 25.01.2019 № 59. Як наслідок, економічне становище відповідача негативно впливає на права позивача, як акціонера відповідача, оскільки зі зменшенням дохідної частини від надання послуг зменшується розмір дивідендів, які належні до виплати позивачу.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з наступними позовною вимогою про зобов`язання відповідача застосувати до співвласників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, встановлені постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2499 з 01.01.2021.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

До 01.05.2019 між відповідачем та споживачами укладались два типи договорів на послуги в залежності від категорії споживача: договори на централізоване водопостачання та водовідведення (з населенням приватного сектору та підприємствами в окремих будівлях) та договори на централізоване постачання холодної води, водовідведення, з використанням внутрішньо будинкових систем (з мешканцями багатоквартирних будинків), із встановленням НКРЕКП окремих тарифів на такі послуги.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-ІV втратив чинність 01.05.2019.

Новою редакцією Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ не передбачено такого виду комунальних послуг, як послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), а єдиним видом комунальних послуг, що надаються суб`єктом господарювання у сфері питного водопостачання є централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.

Приписами частини 4 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (в редакції яка діяла з 18.03.2020 до 01.04.2020) встановлено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону (01.05.2020) співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Положеннями частини 3 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (в редакції яка діяла з 18.03.2020 до 01.04.2020) визначено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Частиною 5 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (в редакції яка діяла з 18.03.2020 до 01.04.2020) визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону.

При цьому, відповідно до частин 3, 4 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (в редакції з 02.04.2020), договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Відтак, кінцевий строк для визначення співвласниками багатоквартирних будинків моделі взаємовідносин з виконавцями житлово-комунальних послуг та укладення індивідуальних договорів з споживачами, які не обрали модель взаємовідносин, станом на вирішення спору по суті, відкладено на строк дії заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в умовах дії попередніх договорів про надання комунальних послуг (до 01.05.2019) до споживачів застосовуються тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), а тарифи на послуги з централізованого водопостачання та центрального водовідведення (встановлені після набрання законної сили нової редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, тобто після 01.05.2019) можуть бути застосовані до споживачів виключно за умови укладення нових договорів, термін укладення яких відкладено на строк дії заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право позивача на отримання дивідендів відповідачем жодним чином не порушене, оскільки застосування до всіх споживачів зазначених позивачем економічно обґрунтованих тарифів можливе виключно у випадку укладення нових договорів, термін укладення яких відкладено на строк дії заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини 1 статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що акціонер - власник простих акцій має право на участь в управлінні акціонерним товариством. Також вказаною статею визначено, що одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування.

При цьому, управління, встановлене пунктом 1 частини 1 статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства", не є безпосереднім, а здійснюється в порядку, встановленому законом та статутом відповідача.

Приписами частини 1 статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Відтак, застосування встановлених регулятором тарифів на послуги є поточною діяльністю відповідача, право управління якою здійснює виключно виконавчий орган останнього, що виключає можливість такого управління позивачем.

Вказані обставини є окремою підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

Доводи позивача, викладені в подано мій до суду відповіді на відзив судом відхилені, приймаючи до уваги обставини, встановлені судом вище.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09 липня 2021 року

Суддя С.В. Балац