ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2870/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольний Союз РЗВА" м. Рівне

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Жовті Води

про стягнення суми боргу в розмірі 2335884грн.84коп., штрафних санкцій в розмірі 46183грн.17коп., 3% річних в розмірі 23011грн.59коп. та інфляційної складової в розмірі 82700грн.88коп.

Представники:

від позивача: Андрієнко І.В., ордер серія РН №015 від 09.03.2021, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольний Союз РЗВА" звернулось до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 2335884грн.84коп., штрафних санкцій в розмірі 46183грн.17коп., 3% річних в розмірі 23011грн.59коп. та інфляційної складової в розмірі 82700грн.88коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати виконаних будівельних робіт за договором підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 (в редакції додаткової угоди №1 від 10.04.2019).

Позивач зазначає, що ним на виконання договору підряду та згідно з довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019 від 30.08.2019, за вересень 2019 від 30.09.2019, актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 30.08.2019 та актами приймання виконаних будівельних робіт №1 за серпень 2019 від 30.08.2019, №2 за серпень 2019 від 30.08.2019, №1 за вересень 2019 від 30.09.2019, №2 за вересень 2019 від 30.09.2019, належним чином та в повному обсязі були виконані роботи на суму 18348408грн.

Згідно сертифікату №ІУ71 від 20.10.2020 будівництво введено в експлуатацію 20.10.2020, що підтверджено інформацією з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Позивач посилається на пункти 4.2. - 4.7 договору підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 (в редакції додаткової угоди №1 від 10.04.2019) та зазначає, що сторонами був визначений порядок здійснення оплати робіт:

- замовник на підставі рахунку підрядника здійснює перший авансовий платіж в розмірі 25% від суми договору в квітні місяці;

- другий авансовий платіж замовник здійснює в травні місяці на підставі рахунку підрядника в розмірі 25% від суми договору;

- з моменту поставки обладнання на підставі акту приймання-передачі обладнання замовник оплачує 30% авансу від суми договору, протягом 20 календарних днів;

- остаточна оплата 20% виконаних робіт замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) з додатками, за наданим рахунком протягом 20 календарних днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) та введенням в експлуатацію відповідно до вимог НД.

Позивач вказує, що на адресу відповідача виставлялись рахунки: №457 від 02.04.2019 на суму 4593531грн.30коп., аванс 25%; №534 від 07.05.2019 на суму 4596531грн.30коп., аванс 25%; №730 від 11.07.2019 на суму 5512237грн.56коп., аванс 30%; №932 від 30.09.2019 на суму 3649107грн.84коп., остаточна оплата. Відповідачем сплачені кошти в розмірі 16012523грн.16коп.

Позивач стверджує, що станом на 10.03.2021 розмір суми боргу дорівнює 2335884грн.84коп.

На підставі пункту 14.2 договору підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 та статті 231 Господарського кодексу України за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення штрафні санкції в розмірі 46183грн.17коп. за період з 10.11.2020 по 09.03.2021.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 23011грн.59коп. та інфляційну складову в розмірі 82700грн.88коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.04.2021.

На адресу суду 19.04.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п.14.2 умов договору за порушення строків оплати за виконані роботи, передбачених договором, замовник сплачує виконавцю штрафні санкції у розмірі передбаченому ст.231 Господарського кодексу України.

Відповідач зазначає, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. Умовами п.14.2 договору конкретний розмір пені не визначений. Чинне законодавство, також, не містить обов`язок та умови сплати пені за такими правовідносинами.

Відповідач просить зменшити розмір 3% річних та інфляційної складової у зв`язку з кризовим фінансовим станом на підприємстві, на підтвердження чого відповідач долучає до відзиву копії банківських виписок, звіт про фінансовий стан та баланс.

На електронну пошту суду 20.04.2021 надійшли відзив на позовну заяву, який надходив на адресу суду поштою, та клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що подане клопотання не підписано електронним цифровим підписом, а отже не належить до офіційних документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.05.2021.

На електронну пошту суду 18.05.2021 надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що подане відповідачем клопотання не підписано кваліфікованим електронним підписом, а отже не належить до офіційних документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.06.2021.

На електронну адресу суду 26.05.2021 та поштову адресу 31.05.2021 надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи. В обґрунтування представник позивача посилається на зайнятість 02.06.2021 у Голосіївському районному суді м. Києва у справі №752/11128/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 судове засідання відкладене на 29.06.2021.

На електронну адресу суду 29.06.2021 надійшли письмові пояснення відповідача. Відповідач зазначає, що відсутні підстави для стягнення пені. Також відповідач надав контррозрахунок 3% річних та інфляційної складової. Судом встановлено, що подані пояснення не підписані електронним цифровим підписом, а отже не належать до офіційних документів.

В судове засідання від 29.06.2021 представники сторін не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись судом у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Предметом доказування у справі є наявність або відсутність порушення Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" умов договору підряду №231/05/26Е від 12.03.2019, в частині розрахунків за виконані роботи; наявність підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційної складової, нарахованих за порушення грошових зобов`язань.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Високовольний Союз РЗВА" (далі підрядник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі замовник) укладений договір підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору підрядник зобов`язується виконати будівельні роботи та поточний ремонт, код 4500 "Роботи відповідно до проекту "Нове будівництво. ДП "СхідГЗК". Новокостянтинівська шахта. Збільшення потужностей ствола "Головний" із застосуванням баддєвого підйому". Розділ 5. Електротехнічні рішення." розподільчого пристрою 6кВ надалі об`єкт, якісно у строк відповідно до договірної ціни (додаток №2, який є невід`ємною частиною договору), підтверджену кошторисом (розрахунком) вартості робіт, складеним у твердих цінах відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" (з врахуванням доповнень та змін), а також обґрунтуванням ціна на матеріальні ресурси, здійснені згідно ДСТУ Б Д.1.1-2:2013, з обов`язковим наданням розшифровок складників ціни: матеріали, обладнання, заробітна плата, відрядження, загальновиробничі витрати, витрати власних виробництв, послуги сторонніх організацій, відрахування, прибуток.

Ціна договору, відповідно до договірної ціни (додаток №2, який є невід`ємною частиною договору), становить 18374125грн.20коп., у тому числі ПДВ 20% - 3062354грн.20коп. (пункт 2.1 договору).

Згідно пункту 2.6 договору уточнення вартості робіт за договором здійснюється в межах "Договірної ціни (додаток №2, який є невід`ємною частиною договору).

Пунктом 3.5 договору визначено, що закінчення робіт фіксується остаточним актом виконаних робіт в обсязі проектно кошторисної документації та технічного завдання та складення акту здавання приймання об`єкта замовнику.

За умовами пункту 4.1 договору роботи, які виконуються відповідно до цього договору, сплачуються замовником погодженими цінами в національній валюті України.

Замовник на підставі рахунку підрядника здійснює перший авансовий платіж в розмірі 25% від суми договору в квітні місяці.

Другий авансовий платіж замовник здійснює в травні місяці, на підставі рахунку підрядника в розмірі 25% від суми договору (пункт 4.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 10.04.2019 до договору).

З моменту поставки обладнання на підставі акту приймання передачі обладнання замовник оплачує 30% авансу від суми договору, протягом 20 календарних днів (пункт 4.4 договору в редакції додаткової угоди №1 від 10.04.2019 до договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що в акт №КБ-2в підрядник включає вартість придбаного обладнання, попередньо узгоджену з замовником, а замовник приймає їх до оплати.

Остаточна оплата 20% виконаних робіт замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, з додатком копій первинних документів бухгалтерського обліку (товарно транспортні накладні, накладні на придбання матеріалів) підрядника, що обґрунтовують трудові й матеріально технічні витрати виконавця робіт, за наданим рахунок, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника, протягом 20 календарних днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) замовником, та введенням в експлуатацію відповідно до вимог НД, зокрема СОУ-Н ЕЕ.402.2007 (пункт 4.7 договору в редакції додаткової угоди №1 від 10.04.2019 до договору).

Відповідно до пункту 14.2 договору за кожен день прострочення виконання зобов`язань замовник повинен сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаного зобов`язання.

Договір підряду набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 30.12.2019, а в частині розрахунків до їх повного виконання (пункт 18.1 договору).

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

На виконання умов договору позивач виконав роботи загальною вартістю 18348408грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019 від 30.08.2019, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 від 30.08.2019 з актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 30.08.2019, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 від 30.08.2019 з актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 30.08.2019, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2019 від 30.09.2019, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 від 30.09.2019, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 від 30.09.2019. Вказані документи підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно сертифікату №ІУ71 від 20.10.2020 будівництво введено в експлуатацію 20.10.2020.

Наведене свідчить про належне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 на суму 18348408грн. Факт виконання позивачем робіт на суму 18348408грн. відповідачем не спростовується.

Позивач виставив відповідачу рахунки №457 від 02.04.2019 на суму 4593531грн.30коп., №534 від 07.05.2019 на суму 4596531грн.30коп., №730 від 11.07.2019 на суму 5512237грн.56коп. та №932 від 30.09.2019 на суму 3649107грн.84коп.

Відповідач розрахувався за виконані роботи частково, сплативши позивачу грошові кошти у розмірі 16012523грн.16коп. Таким чином, залишилась несплаченою відповідачем заборгованість за договором підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 у розмірі 2335884грн.84коп.

З огляду на положення пункту 4.7 договору, відповідач був зобов`язаний здійснити кінцевий розрахунок роботи, виконані за договором підряду №231/05/26Е від 12.03.2019, в строк до 09.11.2020 (включно).

Таким чином, строк оплати суми боргу за договором підряду №231/05/26Е від 12.03.2019 у розмірі 2335884грн.84коп. є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 2335884грн.84коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач на підставі пункту 14.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 10.11.2020 по 09.03.2021 в розмірі 46183грн.17коп.

Відповідно до частини другої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Зі змісту положень абзаців другого та третього вбачається, штрафні санкції, передбачені вказаними положеннями, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 46183грн.17коп. за період з 10.11.2020 по 09.03.2021 задоволенню не підлягають.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних втрат в розмірі 82700грн.88коп. за період з 10.11.2020 по 09.03.2021 та 3% річних в розмірі 23011грн.59коп. за період з 10.11.2020 по 09.03.2021.

За результатом перевірки судом розрахунку інфляційної складової встановлено наступне.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової за період з грудня 2020 по лютий 2021 у розмірі 75538грн.24коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 7162грн.64коп. слід відмовити.

Дослідивши розрахунок 3% річних наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає 3% річних в розмірі 23011грн.59коп.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційної складової суд зазначає наступне.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 Цивільного кодексу України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

Згідно зі ст.233 Господарського кодексу України:

1. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

2. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Так, в обґрунтування свого клопотання про зменшення санкцій відповідач посилається на те, що позивач не надав доказів наявності у нього збитків, фінансово економічну кризу, нестабільне державне фінансування, затримку у взаєморозрахунках та скрутне фінансове становище підприємства відповідача.

Суд зазначає, що зміст положень статті 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України не зобов`язує кредитора доводити наявність у нього збитків для того, щоб притягнути боржника до відповідальності у вигляді штрафних санкцій.

Крім того, у пункті 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №902/417/18 зазначено, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав.

Проте, у справі, що розглядається, відсутні відповідні до справи №902/417/18 обставини очевидної неспівмірності заявлених до стягнення суми процентів річних та інфляційної складової.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення суми, які відповідають положенням статті 625 Цивільного кодексу України та є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу.

Посилання відповідача на скрутне фінансове становище, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру 3% річних та інфляційної складової, без дослідження всіх доказів для зменшення вказаних сум у сукупності.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру 3% річних та інфляційної складової, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення штрафу.

З урахуванням викладеного, суд залишає без задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційної складової.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 36516грн.52коп.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольний Союз РЗВА" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення суми боргу в розмірі 2335884грн.84коп., штрафних санкцій в розмірі 46183грн.17коп., 3% річних в розмірі 23011грн.59коп. та інфляційної складової в розмірі 82700грн.88коп. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольний Союз РЗВА" (ідентифікаційний код: 34704105; місцезнаходження: 33001, м. Рівне, вул. Біла, буд. 16) суму боргу в розмірі 2335884грн.84коп., 3% річних в розмірі 23011грн.59коп., інфляційну складову в розмірі 75538грн.24коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 36516грн.52коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 29.06.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 09.07.2021.

Суддя Р.Г. Новікова