ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 липня 2021 року Справа № 07/5004/96/11

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

по справі № 06/5004/96/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Луцьк"

до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля"

про стягнення 5232372грн. 47коп.

Представники сторін:

від скаржника (стягувача): не прибув;

від боржника: не прибув;

від ДВС: не прибув;

Встановив: 17.06.2021 Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до господарського суду зі скаргою за вх. №01-52/25/21, в якій просить :

- визнати у виконавчому провадженні №АСВП:25777182 незаконною бездіяльність керівника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо невиконання вимог ч.3 ст.4 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та зобов`язати його вчинити дії із подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, які необхідні для перерахування Публічному акціонерному товариству Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк коштів відповідно до наказу Господарського суду Волинської області від 28.02.2011 №07/5004/96/11-1, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що державним виконавцем порушено приписи ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п9, ч.1 ст. Закону України «Про виконавче провадження», п. 2-4, 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим позбавило стягувача прав на виконання рішення суду в порядку який встановлений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Ухвалою суду від 22.06.2021 скаргу призначено до розгляду на 30.06.2021.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкладено розгляд скарги на 07.07.2021.

Представник скаржника в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав клопотання за вх. №01-57/3745/21 від 02.07.2021 в якому просить задоволити скаргу в повному обсязі.

Представник боржника в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав пояснення на скаргу за вх.№01-57/3655/21 від 29.06.2021 в яких вказав, що працівники виконавчої служби в межах своїх повноважень та з врахуванням вимог ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюють опис та реалізацію майна боржника, розподіляють отриманні кошти для погашення боргів в порядку календарного поступлення виконавчих документів.

Представник ДВС в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав:

1) пояснення за вх.№ 01-57/3833/21 від 06.07.2021, в яких просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

2) додаткові пояснення за вх.№01-57/3877/21 від 07.07.2021 у яких просить провадження по скарзі ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) закрити, оскільки на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 56660962 про стягнення боргу з ДП «Волиньвугілля» (ЄДРПОУ - 32365965) на користь фізичних, юридичних осіб та держави. Станом на 07.07.2021 до складу зведеного виконавчого провадження №56660962 входять 534 виконавчих проваджень на загальну суму 376 884 618,36 грн, в тому числі 267 виконавчих проваджень про стягнення заборгованості із заробітної плати на суму 17 176 082 грн. Звертає увагу суду на те, що чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, в такому випадку потрібно застосовувати ч.І ст. 287 КАС України і вказану скаргу слід розглядати за правилами адміністративного судочинства. Розгляд скарги по суті просить здійснювати без його участі.

Боржник в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про закриття провадження по даній скарзі, з огляду на наступне:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 16.02.2011 у справі №07/5004/96/11 позов задоволено та ухвалено стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" (м.Нововолинськ, вул. Луцька, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Луцьк" (м. Луцьк, вул. С.Бандери, 20, код ЄДРПОУ 09303грн. 47коп., з них 4300 000грн. заборгованості за кредитом, 678 082,20грн. заборгованості за відсотками, 50 685,66грн. заборгованості за комісією, 91301,37грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 22122,92грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 1523,63грн. пені за несвоєчасну сплату комісії, 33290,32грн. суму інфляції за час прострочення платежу по кредиту, 26019,80грн. суму інфляції за час прострочення платежу по відсотках, 1950,83грн. сума інфляції за час прострочення платежу по комісіях, 17671,23грн. 3% річних по простроченому кредиту, 9022,64грн. 3% річних по прострочених відсотках, 701,87грн. 3% річних по простроченій комісії, а також 25 500грн. витрат по сплаті державного мита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання даного рішення Господарським судом Волинської області видано наказ №07/5004/96/11-1 від 28.02.2011.

Як слідує із матеріалів скарги на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 56660962 про стягнення боргу з ДП «Волиньвугілля» (ЄДРПОУ - 32365965) на користь фізичних, юридичних осіб та держави.

Судом встановлено, що до складу зведеного виконавчого провадження №56660962 входять 534 виконавчих проваджень на загальну суму 376 884 618,36 грн, в тому числі 267 виконавчих проваджень про стягнення заборгованості із заробітної плати на суму 17 176 082 грн.

Згідно постанови про приєднання виконавчого провадження від 27.11.2018 ВП №25777182 слідує, що до зведеного виконавчого провадження №56660962 входить виконавче провадження №25777182 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №07/5004/96/11-1 виданий 28.02.2011 про стягнення з ДП "Волиньвугілля" на користь ПАТ" Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Луцьк" 5232372,47 грн. боргу 25500 грн. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Дане виконавче провадження тимчасово зупинене відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" до 1 січня 2022 року, а саме: підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Враховуючи дану норму закону, дане виконавче провадження зупинено відповідно до п. 14 частини першої статті 34 Закону України Про виконавче провадження.

Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи, віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень. Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.

Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Згідно із ст.ст. 339, 341 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, діють відповідні спеціальні норми, встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто зведене виконавче провадження №25777182 об`єднує виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. В той же час, за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС: учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, в такому випадку потрібно застосовувати ч.1 ст. 287 КАС України і вказану скаргу слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 №903/998/19.

Наявність у зведеному виконавчому провадженні судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, чи рішень інших (не судових) органів, якщо ці рішення підлягають примусовому виконанню, є підставою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність відділу державної виконавчої служби у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справах №5028/16/2/2012 та №927/395/13, від 14 листопада 2018 року у справі №707/28/17-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 657/233/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі №64/229.

За змістом частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що провадження по скарзі підлягає закриттю на підставі ч.1, п.1, ст. 231 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ч. 1 п. 1 ст. 231, ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №5004/96/11 за скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м.Луцьк" до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення 5232372грн. 47коп. закрити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України

Ухвала суду підписана 12.07.2021.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя В. М. Дем`як