РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.07.2021Справа № 910/12578/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 57751,84 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 57751,84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 залишено позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" без руху та встановлено позивачу строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали для подання доказів відправлення позовної заяви з додатками відповідачу (опис вкладення, касовий чек).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 продовжено розгляд справи № 910/12578/20.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що станом на дату настання ДТП строк експлуатації транспортного засобу марки KIA Ceed, державний номер НОМЕР_1 , становив 7 років 9 місяців та 5 днів. У зв`язку з цим відповідач замовив висновок суб`єкта оціночної діяльності, відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля становить 0,61 га. Також відповідач наголосив, що сума витрат позивача за наданими ним документами становить 56213,65 грн., а не 57751,84 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що на підтвердження понесених витрат на відновлювальний ремонт надав відповідні рахунки, видаткові накладні та платіжні доручення. У той же час, розмір страхового відшкодування не повинен зменшуватися на податок на додану вартість, оскільки позивачем надані докази оплати відновлювального ремонту.

У додаткових письмових поясненнях відповідач зауважив на встановленому полісом № ЕР187608427 франшизи в розмірі 2000 грн.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір № АМ134104 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки KIA Ceed, державний номер НОМЕР_1 .

06.09.2019 у м. Львів на площі Міцкевича відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом маркиVolkswagen Golf, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки KIA Ceed, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано механічних пошкоджень.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 03.10.2019 у справі № 441/1726/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.09.2019 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку за договором від 13.11.2019 № АМ134104.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки KIA Ceed, державний номер НОМЕР_1 , визначена на підставі актів надання послуг, списання матеріалів від 30.09.2019 № БОШПА-0441, від 16.10.2019 № БОШ/МП-008, видаткових накладних від 30.09.2019 № БОШ-000332, № БОШ-00061, виставлених ФОП Паращак Анна Вікторівна та ФОП Паздей М.О.

Відповідно до страхового акту від 19.11.2019 № UA068/L01/02 із розрахунком до нього позивач визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 57751,84 грн.

Сума страхового відшкодування в розмірі 54759,84 грн. сплачена позивачем на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням від 06.11.2019 № 8223. Також, відповідно до платіжного доручення від 21.11.2019 № 37678 грошові кошти в розмірі 2992 грн. виплачені на рахунок ФОП Паздей М.О.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № 187608427, який станом на дату ДТП 06.09.2019 був діючим.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з заявою від 03.03.2020 № 218763-ІНС на виплату (страхового) відшкодування, однак відповіді або грошових коштів відповідач не надав.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № ЕР187608427, який станом на дату ДТП 06.09.2019 був діючим.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № ЕР187608427 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі, відповідач наголошував на тому, що відповідно до висновку від 29.09.2020 суб`єкта оціночної діяльності коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу марки KIA Ceed, державний номер НОМЕР_1 , складає 0,61.

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.

У той же час, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки KIA Ceed, державний номер НОМЕР_1 , рік виготовлення автомобіля - 2012, тобто станом на дату ДТП 06.09.2019 строк експлуатації вказаного автомобіля перевищував 7 років.

Таким чином, судом вважаються обґрунтованими заперечення відповідача щодо необхідності врахування коефіцієнту фізичного зносу при визначені розміру страхового відшкодування.

При цьому суд наголошує, що позивачем відповідні обставини щодо необхідності застосування пункту 7.38 Методики не спростовані та не надано власний контррозрахунок визначення вартості страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

До того ж, при складанні сум витрат позивача за наданими ним до матерілів справи актами надання послуг, списання матеріалів відповідна сума витрат становить 56213,65 грн.

Таким чином, належний до відшкодування розмір страхового відшкодування складає 21923,32 грн. (56213,65 грн. х (1-0,61) = 21923,32 грн.).

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Як слідує з відомостей полісу № ЕР187608427 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи становить 2000 грн.

Із наведеного слідує, що з розміру матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу підлягає вирахуванню франшиза в розмірі 2000 грн., у звязку з чим відповідний розмір відшкодування становить 19923,32 грн. (21923,32 грн. - 2000 грн. = 19923,32 грн.).

Суд зауважує, що в даному випадку судом не здійснюється вирахування із суми страхового відшкодування сум податку на додану вартість.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська,33-б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,40; ідентифікаційний код 20782312) 19923 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять три) грн. 32 коп. відшкодування шкоди, а також 725 (сімсот двадцять п`ять) грн. 15 грн. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова