УХВАЛА

06 липня 2021 року

м. Київ

Справа №909/1135/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Губенко Н.М.,

за участю помічника судді Веселовської В.В. (за дорученням головуючої судді),

представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фінансового управління Івано-Франківської міської ради

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області

у складі судді Малєєва О. В.

від 14.12.2020

та постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Якімець Г.Г., Бонк Т.Б., Матущак О.І.

від 19.04.2021

за позовом Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-білоруського підприємства "Укрбіл-Авто"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

про визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська в редакції позивача,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2019 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-білоруського підприємства "Укрбіл-Авто" (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (далі - Третя особа), про визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська (далі - Договір) у редакції, запропонованій Позивачем.

2. Позовні вимоги Позивач обґрунтував тим, що Відповідач є замовником будівництва та в порушення вимог статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2014 №1231-38, не виконав свого обов`язку щодо укладення Договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 у справі №909/1135/19 позов задоволено; визнано укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-білоруського підприємства "Укрбіл-Авто" на користь Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

4. Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 у справі №909/1135/19 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-білоруського підприємства "Укрбіл-Авто" витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1 200,00 грн.

5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.04.2020 у справі №909/1135/19 залишено без змін рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2019, скасовано додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 та прийнято нове про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Білоруського підприємства "УкрБіл-Авто" 1 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

6. Постановою Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №909/1135/19 частково задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Білоруського підприємства "УкрБіл-Авто". Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2019, додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.04.2020 у справі №909/1135/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 у справі №909/1135/19 зазначив, що ухвалюючи оскаржувані рішення про визнання укладеним договору про пайову участь, суди попередніх інстанцій не врахували висновків щодо застосування статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", викладених у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №911/169/18 від 29.05.2019 у справі №911/150/18, від 04.06.2019 у справі №924/952/17, а саме: того, що право на спонукання до укладення договору в судовому порядку можливе лише з моменту виникнення у замовника обов`язку з укладання договору про пайову участь та невиконання стороною свого обов`язку у добровільному порядку у строк, визначений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", тобто до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою та не надали оцінки такому:

- чи сплив строк звернення замовника будівництва до органу місцевого самоврядування щодо укладення договору про пайову участь у добровільному порядку;

- чи виник відповідний обов`язок замовника будівництва та сплатити за ним кошти пайової участі;

- чи дотримано процедуру укладення договору, передбачену статтею 181 Господарського кодексу України, а відтак, чи порушено право на захист якого звернувся позивач до суду.

Встановлення факту порушення права позивача є безумовним предметом дослідження суду.

7. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2020 у справі №909/1135/19, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021, відмовлено у задоволенні позову Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та стягнуто з Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-білоруського підприємства "Укрбіл-Авто" судові витрати в розмірі 12 325, 85 грн, з яких: 6 723, 50 грн судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг, 5 602, 35 грн витрати на професійну правничу допомогу.

8. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивач звернувся до суду передчасно та право останнього не порушено, оскільки станом на момент нового розгляду справи та ухвалення рішення відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало Відповідача укласти з Позивачем відповідний договір про пайову участь. Відтак, суд не наділений повноваженням визнати укладеним договір, обов`язковість якого для Відповідача законом не передбачена.

Судом також не взято до уваги Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста, затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради №1231-38 від 18.10.2013 (далі - Положення), оскільки дане Положення не відповідає приписам закону.

9. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що згідно з нормами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній на час звернення з позовною заявою) до дати прийняття об`єкта в експлуатацію Відповідач мав право на звернення до органу місцевого самоврядування про укладення договору в добровільному порядку.

10. Подібний за змістом висновок викладено Верховним Судом у постановах від 04.04.2019 у справі №911/169/18, від 29.05.2019 у справі №911/150/18 та від 04.06.2019 у справі №924/952/17.

Саме на таке розуміння положень статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вказано Верховним Судом у даній справі (постанова Верховного Суду від 30.07.2020). Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

11. Таким чином, судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що ненастання події щодо прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію виключає обов`язок замовника будівництва укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та, відповідно, виключає право органу місцевого самоврядування вимагати від такого замовника укладення договору.

12. За наведених обставин, суди вважають, що Позивач не наділений можливістю на звернення до суду за захистом порушеного права у розумінні частини першої статті 187 Господарського кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України через відсутність факту порушення цього права.

13. Апеляційний суд також погодився з висновком місцевого суду, що оскільки на момент нового розгляду справи та ухвалення рішення відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало Відповідача укласти з Позивачем відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста, суд не наділений повноваженнями визнати укладеним договір, обов`язковість якого для Відповідача законом не передбачена. Аналогічні висновки щодо вирішення спору, який виник за подібних правовідносин, викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №909/1143/19.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

14. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020, постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі №909/1135/19 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

15. Касаційна скарга мотивована наявністю підстави для касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній на момент звернення Позивача до суду), викладеного у постановах від 09.04.2019 у справі №911/169/18, від 29.05.2019 у справі №911/150/18 та від 04.06.2019 у справі №924/952/17.

16. Крім того, Позивач вважає, що суди помилково не врахували Положення, яким на Відповідача покладено обов`язок укласти попередній договір про пайову участь, а також сплатити 20% коштів пайового внеску з моменту видачі містобудівних умов та обмежень.

17. Відповідач подав до Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки рішення суду першої та апеляційної інстанції є законними, обґрунтованими та прийняті з додержанням вимог чинного законодавства.

18. Від Третьої особи - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, крім того Третя особа повідомила, що підтримує позицію Позивача та просить суд задовольнити касаційну скаргу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Відповідачу були видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва - нового будівництва складів сировини та готової продукції по вул. Височана, 18 у м. Івано-Франківську №145-31.2.1-01 від 24.07.2019, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №672 від 05.06.2019 та наказом Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради №77 від 24.07.2019.

20. Відповідно до вказаних містобудівних умов та обмежень Відповідач (ідентифікаційний код 30610045, адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Височана, 18) є замовником будівництва. До вимог архітектурних та інженерних рішень віднесено, зокрема, укладення з Позивачем та Третьою особою договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

21. Вимога до замовника щодо укладення з Позивачем та Третьою особою договору про пайову участь замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста передбачена також пунктом 3.3 наказу Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради № 77 від 24.07.2019.

22. 09 жовтня 2019 року Позивач надіслав Відповідачу лист №407/16.5-15/18в від 08.10.2019 про необхідність укладення договору про пайову участь, до якого додав два примірники проекту договору про пайову участь замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста з додатком - попереднім розрахунком розміру пайової участі (далі - Проект), складеним відповідно до примірного договору, передбаченого Положенням.

23. Проект договору містить такі умови:

Замовник, що здійснює будівництво складів сировини та готової продукції на вул. Височана, 18 в порядку та на умовах, визначених договором, бере участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська (пункт 1.1 Проекту).

Замовник зобов`язується сплатити пайовий внесок у розмірі та у терміни, визначені договором (пункт 2.1 Проекту)

Попередній розмір пайового внеску складає 1 212 690,40 грн (пункт 3.1 Проекту).

Замовник сплачує 20 % попереднього розміру пайового внеску у сумі 242 538,08 грн протягом 30-ти робочих днів з моменту реєстрації договору (пункт 3.2 Проекту).

Розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до остаточного договору, який оформлюється після затвердження в установленому порядку архітектурно-технічного/технічного паспорту та загальної вартості будівництва. Суму остаточного розміру пайового внеску замовник сплачує до прийняття об`єкта в експлуатацію (пункти 3.4, 3.5 Проекту).

Як додаток №1 до договору наведено розрахунок розміру пайової участі (попередній).

24. Відповідач листом №181019/02 від 18.10.2019 повідомив Позивача про відсутність підстав для укладення договору про пайову участь, посилаючись на те, що на даний час він не є замовником будівництва об`єкта, вказаного в проекті договору, оскільки не подавав заяви щодо забудови території, не оформляв дозвільної документації на проведення будівельних робіт, не здійснює будівництва та звернеться про укладення такого договору при настанні відповідних обставин.

25. Позивач надав відповідь №442/16.5-15/18в від 04.11.2019, відповідно до якої за змістом статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті зобов`язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Отже, обов`язок укласти договір настає з моменту наміру забудови земельної ділянки. Намір товариства підтверджено отриманням містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта будівництва. Згідно з затвердженим міською радою Положенням, обов`язок замовника будівництва укласти договір про пайову участь з попереднім розрахунком розміру пайового внеску настає з моменту отримання містобудівних умов та обмежень та в разі неукладення такого договору у фінансового управління настає право спонукати замовника будівництва до його укладення в тому числі і в судовому порядку.

26. Відповідно до листа Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 08.11.2019 №13/51-19 на території міста Івано-Франківська відсутні будь-які об`єкти будівництва, де би замовником будівництва виступав Відповідач.

27. Листом №33/16.5-15 від 21.02.2020 Позивач звернувся до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю щодо роз`яснення наданої у наведеному вище листі інформації.

28. Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю вказало, що згідно з даними єдиного державного реєстру документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутні зареєстровані чи видані документи дозвільного характеру, де б замовником виступав Відповідач. Водночас вважає, що Відповідач підпадає під визначення замовника, яке викладено в Законі України "Про регулювання містобудівної діяльності" (лист №16.5-15/33 від 27.02.2020).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

29. Цивільний кодекс України (далі - ЦКУ)

Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. … Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

30. Господарський кодекс України (далі - ГКУ)

Стаття 179. Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання

3. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. …

31. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон, у редакції, чинній на момент звернення Позивача до суду)

Стаття 1. Визначення термінів

1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

4) замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. …

Стаття 29. Вихідні дані

1. Основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

2. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. …

Стаття 39. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів

5. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. …

Стаття 40. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту

1. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

2. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

3. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної.

4. До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва:

1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;

7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків;

11) об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення;

12) об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель і споруд підприємств харчової промисловості;

13) об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції).

5. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

6. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

7. Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 30 цього Закону.

8. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

9. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

10. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

11. Інформація щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та його виконання зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

32. Відповідно до частини 2 статті 302 ГПК суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

33. Надаючи оцінку доводам Позивача у даній справі, колегія суддів вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №911/169/18, від 29.05.2019 у справі №911/150/18 та від 04.06.2019 у справі №924/952/17 стосовно того що подією, з якою Закон пов`язує виникнення у замовника обов`язку як укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, так і сплатити кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, розмір якої визначається цим договором, є прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, шляхом його уточнення (доповнення), з наступних підстав.

34. Статтею 181 ГКУ визначено загальний порядок укладання господарських договорів. За приписами статті 187 ГКУ судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору.

Частиною 3 статті 179 ГКУ передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

35. Отже, необхідною умовою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідної вказівки закону на обов`язковість укладення певного договору, а застосуванню до таких спорів підлягає законодавство, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку.

36. Згідно з приписами статей 15, 16 ЦКУ передумовами та матеріальними підставами для захисту права у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи, за захистом якого вона звернулась до суду, а також підтверджений належними доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.

У разі невизнання стороною договору, укладення якого є обов`язком в силу вимог закону, права іншої сторони на укладення такого договору підлягають захисту судом на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 ЦКУ шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

37. Зважаючи на положення частини 2 статті 40 Закону, Суд вбачає, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 9 цієї ж статті передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

38. Таким чином, зазначені положення Закону регламентують порядок укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту у разі самостійного звернення замовника.

39. Обов`язку замовника укласти договір про пайову участь та сплатити кошти пайової участі у відповідному розмірі кореспондує право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника укласти такий договір та вимагати від замовника сплатити на підставі цього договору кошти пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту.

40. Проте у випадку відсутності звернення замовника будівництва з відповідною заявою, частиною 9 статті 40 Закону не визначено подію, з якою пов`язується право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника укладення такого договору.

41. Натомість частина 1 статті 40 Закону визначила, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

42. Отже, Суд вважає, що за умов відсутності добровільного звернення замовника про укладення відповідного договору, право на визначення порядку та терміну залучення замовника будівництва для участі в розвитку інфраструктури населеного пункту надається органу місцевого самоврядування.

43. З метою реалізації норм Закону та встановлення порядку залучення замовників будівництва до розвитку інфраструктури міста Івано - Франківська місцевою радою було прийнято Положення.

44. В силу приписів пункту 2.1 Положення замовник будівництва - юридична (фізична) особа - суб`єкт містобудування, що одержує дозвільні документи на проектування та будівництво, здійснює замовлення проектно - кошторисної, землевпорядної документації, має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) та будівництва (реконструкції, реконструкції з добудовою та надбудовою) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Пункт 3.1 Положення передбачено, що дане положення поширюється на всіх замовників, що одержують дозвільні документи на проектування та будівництво, здійснюють замовлення проектно - кошторисної, землевпорядної документації, які закінчили будівництво, будують чи мають намір щодо забудови земельних ділянок (реконструкції, реконструкції з добудовою та надбудовою).

Відповідно до пункту 4.4 цього Положення договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва на ім`я першого заступника міського голови та вихідних даних на проектування об`єктів містобудування (технічних умов та містобудівних умов і обмежень).

Пункт 7.3 Положення визначає, що договір укладається за умови прийняття позитивного рішення виконкому, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта в експлуатацію.

В разі відсутності звернення замовника щодо укладання договору про пайову участь в строк, передбачений п. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", виконавчий комітет або фінансове управління вживає всіх необхідних заходів щодо укладення договору, в тому числі і після введення об`єкта в експлуатацію.

Після отримання проекту Договору (2 примірники) замовник забезпечує їх підписання протягом 2-ох робочих днів, після чого примірники повертаються виконавцю (пункт 7.5 Положення).

Пунктом 1.4 Положення передбачено, що в разі, якщо замовник не звернувся про укладення Договору та не підписав у встановлені терміни, виконавчий комітет та/або фінансове управління вправі подати позовну заяву про укладення Договору в судовому порядку.

45. Таким чином, Суд вбачає, що в даній справі право на звернення до суду з позовом про визнання договору про пайову участь укладеним, передбачене пунктом 1.4 Положення, виникає у органу місцевого самоврядування після спливу дводенного терміну, визначеного пунктом 7.5 Положення.

46. Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне відступити (шляхом уточнення) від висновку стосовно того, що подією, з якою Закон пов`язує виникнення у замовника обов`язку укласти договір про пайову участь та сплатити кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту є прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, зазначивши, що прийняття об`єкта в експлуатацію є подією, з якою Закон пов`язує виникнення у замовника обов`язку як укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, так і сплатити кошти виключно для випадку самостійного звернення замовника, в той час, як у разі відсутності такого звернення у встановлені терміни, порядок залучення, в тому числі порядок та терміни укладання договору про пайову участь за ініціативою органу місцевого самоврядування, визначаються самим органом у відповідному нормативно - правовому акті.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд вважає, що для правильного вирішення даного спору необхідно відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів з інших палат, шляхом їх уточнення (доповнення), а тому справа підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтею 234, частиною 2 статті 302, статтею 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Справу №909/1135/19 разом із касаційною скаргою Фінансового управління Івано-Франківської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

Н. Губенко