РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021Справа № 910/4895/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЛЕКС ХОЛДИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Фінанс"

про стягнення 150 000,00 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекс Холдинг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» про стягнення 150000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору оренди № ГК-02 щодо передачі приміщення в суборенду, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 150000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 суд ухвалив: позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Холдинг» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

12.04.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, оскільки у справі №910/4895/21 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

27.04.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

05.05.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.05.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2013 між Приватним акціонерним товариством «Лекс Холдинг» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» (орендар) було укладено Договір оренди № ГК-02 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в тимчасове платне користування нежиле приміщення, яке знаходиться в будівлі торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Лугова, будинок № 12 (літера А), а орендар зобов`язується прийняти, оплачувати користування і повернути приміщення орендодавцю на умовах визначених цим договором.

Судом встановлено, що 11.06.2013 відповідно до акту прийому-передачі приміщення від до Договору оренди № ГК-2 від 11.06.2013, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення, яке знаходиться в будівлі торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Лугова, будинок № 12 (літера А).

Судом встановлено, що 06.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» (орендар) укладено Договір суборенди № 06/10/17-ЛГ, відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться в будівлі торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Лугова, 12, а орендар зобов`язується прийняти, оплачувати, користуватися і повернути приміщення орендодавцю на умовах визначених цим договором.

Як вбачається з акту приймання-передачі приміщення від 06.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» прийняло в тимчасове платне користування вищезазначене приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем пунктів 27.1 та 27.1.1 Договору оренди № ГК-02 щодо передачі приміщення в суборенду без погодження з позивачем, у зв`язку з чим позивач на підставі п. 27.2 Договору просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 150000,00 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що ним не було порушено умови Договору, оскільки, передача приміщення в суборенду ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» не потребує погодження з позивачем, а, отже, підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій відсутні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 11.06.2013 між Приватним акціонерним товариством «Лекс Холдинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» було укладено Договір оренди № ГК-02, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в тимчасове платне користування нежиле приміщення, яке знаходиться в будівлі торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Лугова, будинок № 12 (літера А), а орендар зобов`язується прийняти, оплачувати користування і повернути приміщення орендодавцю на умовах визначених цим договором.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Судом встановлено, що 17.08.2017 сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди № ГК-02, яким, зокрема, викладено п. 27.1 Договору в наступній редакції: «Орендар (а у випадку передачі Приміщення у суборенду на підставі пункту 27.1.1. - суборендар) має право без погодження з Орендодавцем передавати частину Приміщення в суборенду третім особам, а також банківським установам для розміщення пункту надання банківських та/або фінансових послуг, на умовах, які визначаються Орендарем самостійно, та за умови, що: загальна площа, яка передана в суборенду (наступну суборенду) третім особам та банківським установам не перевищуватиме 5% (п`ять відсотків) від загальної площі Приміщення, за умови, що договір суборенди буде містити пункт про те, що суборендар повідомлений, що приміщення є предметом іпотеки Іпотекодержателя і повною мірою усвідомлює правові наслідки, шо можуть настати в результаті звернення стягнення на Приміщення, та за умови, що такі суборендарі будуть використовувати Приміщення винятково для здійснення діяльності, передбаченої в Торговому профілі».

Відповідно до п. 27.1.1 Договору у редакції Договору про внесення змін додатково Орендар має право без погодження з Орендодавцем передати Приміщення в суборенду (і) Новому Оператору (як цей термін визначено вище в пункті 25.5 Договору та виключно за умови, що вказаний Новий Оператор буде використовувати Приміщення для розміщення гіпермаркету/супермаркету під вивіскою «АШАН» /«AUCHAN» згідно з Додатком 3, та (іі) ТОВ «Ф.К.С.» (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 41299013) для здійснення діяльності, передбаченої в Торговому профілі, на умовах, що не суперечать цьому Договору. Орендар зобов`язаний письмово повідомити Орендодавця про передачу в суборенду Новому Оператору не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до такої передачі.

Орендодавцем погоджено визначені в цьому Договорі умови передачі в суборенду Приміщення Новому оператору та Перехідного періоду на введення Нового Оператора гіпермаркету, шо визначені в п. 27-1.2. Договору. Передача в суборенду іншим особам, ніж визначеним в цьому Договорі, здійснюється виключно за умови письмового дозволу Орендодавця.

За змістом пункту 25.5 Договору у редакції Договору про внесення змін передбачено, що уступка права вимоги та/або переведення боргу за цим договором може бути здійснена стороною лише за умови отримання на це попередньої письмової згоди іншої сторони, крім випадків: (і) продажу орендодавцем приміщення та/або застави прав вимоги орендодавця, що виникають на підставі цього договору, в забезпечення зобов`язань по договорам фінансування, та (іі) уступки прав та обов`язків за цим Договором (уступки права вимоги та/або переведення боргу), що здійснюється на підставі трьохстороннього договору, укладеного між орендарем, новим оператором та орендодавцем, та договору про внесення змін до цього договору щодо заміни сторони-орендаря на користь ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» або іншої юридичної особи, в статутному капіталі якої орендареві належить частка не менше ніж 100 (сто) відсотків та яка входить до групи компаній Ашан (AUCHAN HOLDING), та буде здійснювати діяльність відповідно до Торгового профілю під вивіскою «АШАН/ AUCHAN» згідно з Додатком 3 (надалі - Афілійована компанія) (разом надалі іменуються «Новий оператор»), як визначено більш детально в статті 27-1 Договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 27.2 Договору, якщо в порушення пункту 27.1 Договору, орендар передасть частину приміщення в суборенду будь-якій третій особі без погодження з орендодавцем, то за кожен день, протягом якого буде тривати таке порушення, до орендаря буде застосовуватися штраф в розмірі, що відповідає сумі орендної плати за відповідну частину приміщення, що передана в суборенду в порушення пункту 27.1 цього договору.

Судом встановлено, що 17.08.2017 на виконання п. 27-1.2. Договору між Приватним акціонерним товариством «Лекс Холдинг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» було укладено протокол щодо виконання робіт по відновленню/адаптації протипожежних систем до вимог чинного законодавства України в приміщенні по Договору оренди № ГК-02, відповідно до якого сторони погодили, що орендар (новий оператор, афілійована компанія) зобов`язаний за власний рахунок здійснити роботи по відновленню/адаптації протипожежних систем до вимог чинного законодавства відповідно до переліку, визначеного протоколом.

При цьому, на виконання п. 27.1 та 27-1.2 Договору оренди № ГК-02, листом вих. № 87 від 23.08.2017 відповідач повідомив позивача про те, що запланована дата зміни оператора на нового оператора ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» () - 20.07.2017. Дата зміни оператора буде додатково підтверджена не пізніше ніж 1 жовтня 2017 року.

Судом було встановлено, що 06.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» () (орендар) укладено Договір суборенди № 06/10/17-ЛГ, відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться в будівлі торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Лугова, 12, а орендар зобов`язується прийняти, оплачувати, користуватися і повернути приміщення орендодавцю на умовах визначених цим договором.

Як вбачається з акту приймання-передачі приміщення від 06.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» прийняло в тимчасове платне користування вищезазначене приміщення.

Так, проаналізувавши зміст положень п. 27.1, 27.1.1 Договору оренди № ГК-02, ураховуючи наявні в матеріалах справи докази та обставини передачі відповідачем приміщення в суборенду ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (), що в свою чергу не потребувало письмового дозволу, передбаченого п. 27.1.1 Договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, визначених п. 27.2 Договору.

Поряд з цим, судом встановлено, що заявленим періодом нарахування штрафних санкцій є період з 01.04.2020 по 30.04.2020, при цьому 18.03.2019 сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору оренди № ГК-02, яким змінено п. 27.1 Договору та, зокрема, визначено, що порушення орендарем визначених цим пунктом договору обмежень, є належною та достатньою підставою для направлення орендодавцем вимоги про усунення виявлених порушень, які орендар/суборендар зобов`язаний виконати протягом 5 робочих днів з дати отримання вимоги орендодавця; у разі не усунення виявлених порушень протягом 5 робочих днів з дати отримання вимоги орендодавця, орендар/суборендар повинен сплатити договірну штрафну санкцію у розмірі 5000,00 грн за кожен день такого не усунення виявленого порушення, однак, доказів направлення орендодавцем вимоги щодо усунення порушень матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Холдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант Фінанс» про стягнення 150000,00 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева