ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2021 р. м. Київ Справа №911/693/21

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/693/21

За позовом Фізичної особи-підприємця Хворостини Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 )
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескадо-МС» (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 16, офіс 303)
Про стягнення 104419,24 грн
обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Хворостини Олександра Михайловича (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескадо-МС» (далі відповідач) про стягнення 104419,24 грн, з яких 81525,00 грн основного боргу, 13303,09 грн пені, 4067,32 грн 3% річних та 5523,83 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг №0502/001 від 05.02.2019 щодо здійснення розрахунку за надані послуги у строк, визначений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі №911/693/21 зазначений позов залишено без руху в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України для усунення у десятиденний строк недоліків позовної заяви.

В установлений строк позивач надав суду заяву на виконання вимог ухвали від 12.03.2021, якою усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2021 відкрито провадження у справі №911/693/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2021 про відкриття провадження у даній справі отримано відповідачем 08.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №356.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 05.04.2021 строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вище перелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Фізичною особою підприємцем Хворостиною Олександром Михайловичем (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ескадо-МС» (далі замовник) укладено договір про надання послуг від 05.02.2019 №0502/001 (далі - договір) відповідно до умов якого замовник замовляє, а виконавець надає послуги будівельної техніки, автопідйомника для виконання висотних робіт, разом з екіпажем, на об`єктах замовника, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві надані послуги згідно з умовами цього договору. При цьому виконавець має право залучати третіх осіб для виконання заявок замовника (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.1 договору надання послуг виконавцем фіксується належним чином оформленим двостороннім актом здачі-приймання робіт.

Згідно з п.2.2 договору оплата здійснюється згідно з рахунком фактури.

Відповідно до п.2.4 договору розрахунок за виконані виконавцем роботи здійснюється замовником протягом десяти робочих днів після підписання сторонами акту здачі-приймання робіт шляхом перерахування суми в розмірі, зазначеному у відповідному рахунку-фактурі, на розрахунковий рахунок виконавця.

Положеннями п.3.1 договору визначено, що замовник зобов`язаний провести своєчасне приймання та оплату якісно наданих послуг.

Згідно з п.5.3 договору стягнення сторонами неустойки (пені) не звільняє винну сторону від обов`язку належним чином виконати зобов`язання.

Відповідно до п.5.6 договору за порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і пролонгується на кожен наступний календарний рік, до моменту розірвання даного договору обома сторонами, чи припинення діяльності однієї з сторін цього договору.

На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 81525,00 грн, що підтверджується актом надання послуг від 18.06.2019 №264. Зазначений акт надання послуг підписаний в двосторонньому порядку представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача. Належним чином засвідчена копія зазначеного документа наявна в матеріалах справи.

Позивачем на виконання вимог вказаного договору виставлялись відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 81525,00 грн, що підтверджується відповідними рахунками на оплату від 18.02.2019 №18024 на суму 5280,00 грн, від 01.03.2019 №1035 на суму 10560,00 грн, від 15.03.2019 №15035 на суму 9030,00 грн, від 17.03.2019 №17031 на суму 8925,00 грн, від 30.03.2019 на суму 9450,00 грн, від 01.04.2019 №1042 на суму 17160,00 грн, від 16.04.2019 №16042 на суму 21120,00 грн, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

З огляду на те, що відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги не виконав, позивач звернувся до нього з претензією в якій вимагав протягом семи календарних днів з дня отримання претензії провести розрахунок за надані за вищевказаним договором послуги у розмірі 81525,00 грн. В якості доказу надіслання претензії відповідачу позивач надає до суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.05.2020 №492.

Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, своїх договірних зобов`язань по оплаті наданих йому послуг згідно з вказаним вище актом наданих послуг не здійснив, внаслідок чого за ним утворилась заявлена до стягнення сума основного боргу.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором своєчасно не виконав, сума основного боргу відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення суми 81525,00 грн основного боргу підлягають задоволенню, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за укладеним договором позивачем заявлено до стягнення з відповідача 13309,09 грн пені за загальний період прострочки з 03.07.2019 по 03.01.2020 відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.1 договору за порушення строків проведення розрахунків за надані послуги замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення платежів.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу 4067,32 грн 3% річних за загальний період прострочки з 03.07.2019 по 01.03.2021 та 5523,83 грн інфляційних втрат за загальний період прострочки з липня 2019 по січень 2021.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 81525,00 грн основного боргу, 13303,09 грн пені, 4067,32 грн 3 % річних та 5523,83 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими, отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Інших судових витрат, для їх покладення на відповідача, позивач не заявив.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Хворостини Олександра Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескадо-МС» про стягнення 104419,24 грн з яких 81525,00 грн основного боргу, 13303,09 грн пені, 4067,32 грн 3% річних та 5523,83 грн інфляційних втрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескадо-МС» (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 16, офіс 303, ідентифікаційний код 37235870) на користь Фізичної особи-підприємця Хворостини Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 81525 (вісімдесят одну тисячу п`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп основного боргу, 13303 (тринадцять тисяч триста три) грн 09 коп пені, 4067 (чотири тисячі шістдесят сім) грн. 32 коп 3% річних, 5523 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять три) грн 83 коп інфляційних втрат та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.07.2021.

Суддя О.О. Третьякова