УХВАЛА

м. Київ

09.07.2021Справа № 910/18731/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши в порядку наказного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІНО» про скасування судового наказу в справі № 910/18731/20, виданого за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІНО» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 35 709, 34 грн,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2020 року Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ в справі № 910/18731/20 за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» про видачу судового наказу за вимогою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НІНО» заборгованості за Договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № 437 від 01.03.2012 за період з 16.05.2020 по 23.11.2020 в розмірі 16 864, 49 грн, 3 556, 89 грн інфляційних втрат, 1 488, 50 грн 3% річних та 13 799, 46 грн пені.

16.01.2021 до суду повернулось поштове відправлення, в якому містилась копія судового наказу та копія заяви про видачу судового наказу.

26.02.2021 судовий наказ від 02.12.2020 набрав законної сили та 03.03.2021 був направленій стягувачу.

07 липня 2021 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НІНО» про скасування судового наказу від 02 грудня 2020 року, яка мотивована необґрунтованістю заявлених вимог.

Разом із заявою про скасування судового наказу, заявником подано клопотання про поновлення строку на її подання, в обґрунтування якої боржник вказує на те, що копію судового наказу він не отримував, а про його видачу дізнався з постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мініної М.С. про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які боржник отримав 29.06.2021.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Стасюка С.В., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 910/18731/20, за результатом якого вказану заяву передано на розгляд судді Комаровій О.С.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 158 ГПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

За приписами частин 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ГПК України не містить заборони для поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу, навіть за умови, що такий наказ набрав законної сили.

Частина перша статті 159 ГПК України визначає, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.

Згідно частин 1, 4 статті 156 ГПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

За приписами частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог статті 156 ГПК України копію судового наказу від 02.12.2020 та копію заяви стягувача було направлено 08.12.2020 на адресу боржника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, 16.01.2021 конверт з ухвалою суду та копією судового наказу був повернутий відділенням поштового зв`язку у зв`язку з закінченням терміну зберігання, тобто з причини, яка не дає підстав стверджувати про належне вручення судового рішення, у розумінні положень статті 242 ГПК України.

За твердженнями боржника, про наявність судового наказу він дізнався з постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мініної М.С. про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2021, про стягнення з боржника основної винагороди від 25.06.2021, про арешт коштів боржника від 25.06.2021, про арешт майна боржника від 25.06.2021 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.06.2021 в межах виконавчого провадження № 65910598 з примусового виконання судового наказу № 910/18731/20, виданого Господарським судом міста Києва 26.02.2021.

Як вбачається з наданих боржником конвертів та трекінгу відстеження поштових відправлень з веб-порталу АТ «Укрпошта», наведені вище постанови приватного виконавця отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «НІНО» 29.06.2021.

Заяву про скасування судового наказу боржник направив до суду 06.07.2021, тобто межах п`ятнадцятиденного строку, встановленого ч. 1 ст. 157 ГПК України строку, з моменту, коли боржник дізнався про існування оспорюваного наказу.

З огляду на викладене, розглянувши клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, а строк пропущеним з поважних причин.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу у зв`язку з недотриманням заявником вимог до форми та змісту такої заяви, які передбачено частинами 3, 4, 5 статті 157 ГПК України, судом не встановлено.

Частиною 3 статті 158 ГПК України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність можливість скасування судового наказу від обґрунтованості доводів боржника, викладених у заяві про скасування судового наказу. Пункт 5 частини 3 статті 157 ГПК України лише містить вимогу до боржника зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Отже, зважаючи на поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, та відповідно до вимог щодо форми і змісту, що встановлені частинами 3, 4, 5 статті 157 цього Кодексу, керуючись ч. 3 ст. 158 ГПК України, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, а судовий наказ від 02 грудня 2020 року в справі № 910/18731/20 - скасуванню.

Водночас, суд роз`яснює стягувачеві право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, згідно з приписами частини 2 статті 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 157, 158, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «НІНО» про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу - задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «НІНО» строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІНО» про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ Господарського суду міста Києва від 02 грудня 2020 року в справі № 910/18731/20 - скасувати.

Роз`яснити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» право звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.С. Комарова