ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2021 Справа № 909/334/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

Секретар судового засідання: Тузін Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ПАТ "Страхова група "ТАС", проспект Перемоги, буд. 65, м. Київ, 03062,

до відповідача: КП "Електроавтотранс" Івано-Франківської міської ради, вул. Тролейбусна, буд. 40, м. Івано-Франківськ, 76008,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "СК "ГАЛИЦЬКА", вул. Василіянок, 22, Івано-Франківська область, 76019, про відшкодування шкоди у розмірі 107 710, 05 грн.,

встановив, що ПАТ "Страхова група "ТАС" звернулась до суду з позовом до КП "Електроавтотранс" Івано-Франківської міської ради про стягнення 107 710 грн 05 коп та судових витрат.

В обґрунтування позову, страхова компанія вказала на те, що водій відповідача визнаний Івано-Франківським міським судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає в порушенні ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу застрахованого, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту А-460544 від 01.12.2017, позивачем і який в свою чергу відшкодував страхувальнику вартість понесених збитків, відповідно набув права вимоги по поверненню/відшкодуванню винною особою виплачених ним коштів .

В підтвердження своїх вимог надав суду копії: договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 01.12.2017 № А-460544, заяву ТАС Страхової групи про настання події від 06.08.2018, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповіді від НПУ, оригінали постанови Івано-Франківського міського суду від 30.08.2018 по справі № 344/12121/18, рахунку на оплату № ЗЧ00000117 від 06.08.2018, акту виконаних робіт № СА00021481 від 20.09.2018, акту огляду транспортного засобу, заяви на виплату страхового відшкодування № 3849 від 08.08.2018, страхового акту № 22086В/46/2018 від 14.08.2018, розрахунку суми страхового відшкодування, платіжного доручення № 91792 від 15.08.2018, заяви про виплату страхового відшкодування та докази направлення, досудової вимоги в порядку регресу та докази направлення, заперечення на досудову вимогу в порядку регресу в справі № 11585/46/2018/90 від 02.08.2019 № 278/76-18/18в, договору № 0215/2018 добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.02.2018, безкоштовного витягу ЄДРЮОФОПГФ щодо відповідача, довіреності № ГО-20/125.

Відповідач, щодо позову заперечив та вказав на те, що позов є безпідставним, оскільки в силу вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", практиці викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018, відповідальною особою за відшкодування збитків, завданих відповідачем, є його страховик, а відповідно попередньо слід було звертатись з заявою до останнього.

Позивач, щодо доводів відповідача заперечив, вказавши на те, що положеннями ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки в силу вимог ЦК України не виключають права потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування шкоди в повному обсязі, зокрема від боржника (особи, яка завдала шкоду).

Вказав також на те, що договором добровільного страхування відповідача, розмір цивільної відповідальності відповідача, обмежений лімітом в 100000,00 грн., а відшкодуванню підлягає 107710,05 грн.

Суд за наслідками розгляду заперечень відповідача на позов, залучив ПАТ "СК "ГАЛИЦЬКА" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суду вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом даного позову є стягнення з власника транспортного засобу, водій , якого визнаний судом винним в порушені правил ПДР України, 107 710, 05 грн., виплачених страховиком страхувальнику.

Підставою є необхідність відшкодування боржником шкоди страховику, який в силу вимог, як ЦК України, ЗУ "Про страхування", договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 01.12.2017р, сплатив на користь потерпілого суму страхового відшкодування, відповідно набув права вимоги на зазначену суму безпосередньо у відповідача.

Згідно з ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018, винесеній у справі № 755/18006/15-ц за позовом страхової компанії "ПЗУ Україна" про відшкодування завданої майнової шкоди, викладено висновок про те, що в силу вимог Закону України "Про страхування", Цивільного Кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Велика палата Верховного Суду погоджується з тим, що обов`язок відшкодувати вже виплачений позивачем потерпілому, страхове відшкодування, покладено саме на страховика відповідача в межах страхового відшкодування, а у випадку недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи випливає, що тролейбус марки "ЛАЗ Е 183 Д1", н/з НОМЕР_1 , водій , якого визнаний судом винним у порушені правил ПДР України, що мало наслідком пошкодження т.з. "Тойота" н/з НОМЕР_2 (застрахованого позивачем), застрахований в свою чергу, на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №0215/2018, страховою компанією "Галицька". Однак, документів, які би підтверджували те, що позивач звертався до страхової компанії "Галицька" із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу і отримав відмову, не має.

Отже, за наведених обставин та виходячи з викладеної в постанові ВП ВС від 04.07.2018, винесеній у справі № 755/18006/15-ц, позиції позов є необґрунтованим.

Твердження позивача про те, що до спірних правовідносин не може застосовуватись Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та те, що розмір відшкодування перевищує ліміт розміру цивільної відповідальності відповідача, а страховик має право обирати спосіб захисту, відповідно має право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, судом не приймаються, власне виходячи з позиції ВПВС викладеній у вищевказаній постанові, зокрема того, що ВПВС відступила від висновку, сформульованого ВС України у постанові від 23.12. 2015 у справі №6-2587 цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.07.2021

Суддя І.М. Скапровська