ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року Справа № 923/464/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м.Херсон

до відповідача: Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м.Херсон

про стягнення 172326,46 грн.

Позивач Акціонерне товариство "Херсонобленерго" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" про стягнення заборгованості в сумі 172326,46 грн. за договором про постачання електричної енергії, з яких 168058,24 грн. основної заборгованості, 2587,64 грн. пені, 1680,58 грн. інфляційного збільшення.

Ухвалою від 09.04.2021р. позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

У встановлений строк позивачем усунуто недоліки, про що подано відповідну заяву та докази.

Ухвалою від 23.04.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13.05.2021р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

25.05.2021р. позивачем АТ "Херсонобленерго" подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої заявник просить зменшити розмір позовних вимог та вважати їх наступними: стягнути з Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" 297,45 грн. пені, 695,97 грн. інфляційного збільшення.

Ухвалою від 27.05.2021р. заяву Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з її врахуванням, запропоновано відповідачу протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали подати відзив з врахуванням прийнятої до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство "Херсонобленерго" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" про стягнення заборгованості в сумі 172326,46 грн. за договором про постачання електричної енергії, з яких 168058,24 грн. основної заборгованості, 2587,64 грн. пені, 1680,58 грн. інфляційного збільшення.

25.05.2021р. від позивача АТ "Херсонобленерго" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача 297,45 грн. пені, 695,97 грн. інфляційного збільшення.

Підстави зменшення позовних вимог позивач обґрунтовує погашенням відповідачем основної заборгованості за Договором про постачання електричної енергії №591 від 14.05.2021р.

Ухвалою від 27.05.2021р. заяву Акціонерного товариства "Херсонобленерго" №65-04/797 від 25.05.2021р. про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги позивача Акціонерного товариства "Херсонобленерго" з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, а саме: в частині стягнення з відповідача 297,45 грн. пені, 695,97 грн. інфляційного збільшення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 14.05.2003р. між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", правонаступником та новим найменуванням якого є Акціонерне товариство "Херсонобленерго", та Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" укладено договір

про постачання електричної енергії № 591.

Відповідно до п. 1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 18626, 25 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

11.06.2018 року згідно п. 13 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п.1 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії здійснюються за об`єктами споживачів електроенергії з дозволеною потужністю 16 кВт і більше. Оплата за звітний розрахунковий період здійснюється, якщо споживання або генерація реактивної електроенергії за об`єктом становить 1000 кВАр-год і більше (за відсутності відповідних засобів обліку реактивної електроенергії ці величини визначаються розрахунковим шляхом).

Відповідно до п. 2.2.2. Договору, Постачальник зобов`язаний постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару. Зі своєю сторони, згідно із п. 2.3.3. Договору, Споживач зобов`язався оплачувати вартість отриманої електричної енергії згідно із додатком №2 до Договору. Відповідно до п. 2.3.4., Споживач також зобов`язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком № 9 до даного Договору "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії-".

Графік знімання показань засобів обліку електричної енергії та порядок розрахунків визначені Додатком № 2 до Договору.

Згідно п.1 додатку №2 до Договору "Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації", встановлено розрахунковий період 1 місяць. При цьому зазначено, що Споживач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об`єктах, о 00.00 годин 22 числа у місяці з 31 днем, 20 числа у місяці з 29 днями, 21 числа у місяці з 30 днями та 19 числа у місяці з 28 днями, та згідно абз. 1, 2 п. 3 додатку № 2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу Постачальника протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

15.01.2018р. додатковою угодою до Договору були внесені зміни у Додаток № 2 щодо дати розрахунку. Пунктом 1 Додатку №2 у новій редакції встановлено розрахунковий період 1 місяць. При цьому зазначено, що Споживач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об`єктах, о 09.00 годині 31 числа у місяці з 31 днем, 29 числа у місяці з 29 днями, 30 числа у місяці з 30 днями та 28 числа у місяці з 28 днями.

Відповідно до п.2 Додатку №2 до Договору, обсяг фактично спожитої електроенергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за актом прийому-передачі електричної енергії згідно показань розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показань або акта про порушення Правил користування.

Відповідно до п. 3 Додатку № 2 до Договору, рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів від дня отримання Споживачем рахунку Постачальника електричної енергії.

Згідно п.5 Додатку № 9, плата за перетікання реактивної електроенергії проводиться споживачем на підставі рахунка. Рахунок на оплату реактивної енергії, надається постачальником електричної енергії споживачу або уповноваженому представнику споживача не пізніше ніж на другий день після звітної дати, передбаченої додатком № 2 до Договору. Датою отримання рахунку вважається дата його особистого вручення, що підтверджується підписом споживача чи уповноваженого споживачем представника, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку (у разі відправлення поштою). Рахунок на оплату реактивної енергії має бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку, або в термін, зазначений в рахунку. Кошти за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок Постачальника електричної енергії.

Таким чином, акт про обсяги спожитої електроенергії є підставою для здійснення розрахунків. При цьому, обсяги перетікань реактивної електричної енергії також відображаються в цих актах.

На виконання Договору про постачання електричної енергії № 591 позивач своєчасно і в повному обсязі виконував свої зобов`язання з постачання електроенергії, і у порядку, передбаченому Договором, виставляв відповідачу рахунки на оплату об`єму спожитої ним активної електроенергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у період з вересня 2020 року по грудень 2020 року.

На виконання умов Договору про постачання електричної енергії № 591 від 14.05.2003р. з вересня 2020 року по грудень 2020 року, згідно Актів прийому-передачі за послуги з перетікання реактивної електроенергії, Постачальник до об`єктів відповідача поставив реактивну електроенергію в кількості 2001746 кВА реакт/год :

- вересень 2020 року - 544259 кВА реакт/год на суму 49766, 32 грн.;

- жовтень 2020 року - 507181 кВА реакт/год на суму 36740, 09 грн.;

- листопад 2020 року - 459017 кВА реакт/год на суму 36955, 20 грн.;

- грудень 2020 року - 491289 кВА реакт/год на суму 44596, 63 грн.

Згідно п. 4.14 ПРРЕЕ, платіжні документи па оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

03.02.2021 року Міському комунальну підприємству "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" було вручено Акти прийому-передачі за послуги з перетікання електроенергії згідно Договору № 591 (за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року) та Рахунки за послуги з перетікання реактивної електроенергії (за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року ) з супровідним листом № 47/16-006138 від 01.02.2021 року про сплату боргу за послуги з перетікання реактивної електричної енергії з реквізитами для перерахунку коштів, про що свідчить відмітка уповноваженої особи відповідача на означеному супровідному листі.

З урахуванням вручення рахунків на оплату 03.02.2021р., оплата за отриману електроенергію мала бути здійснена до 10.02.2021р.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем оплата була здійснена наступним чином:

- за вересень 2020 року - на підставі платіжних доручень №2403 від 30.12.2020р. на суму 24766,32 грн. та №2753 від 22.02.2020р. на суму 25000,00 грн.;

- за жовтень 2020 року - на підставі платіжного доручення №2404 від 30.12.2020р. на суму 36740,09 грн.;

- за листопад 2020 року - на підставі платіжного доручення №2405 від 30.12.2020р. на суму 36955,20 грн.;

- за грудень 2020 року - на підставі платіжного доручення №2752 від 22.02.2021р. на суму 44596,63 грн.

З наведеного слідує, що у встановлений Договором 5-денний строк, а саме до 10.02.2021р., частина заборгованості за вересень 2020 року в сумі 25000,00 грн. та заборгованість за грудень 2020 року в сумі 44596,63 грн., що загалом складає 69596,63 грн., сплачена не була.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Аналогічний припис містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ст.ст.525, 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати позивач просить стягнути з останнього 297,45 грн. пені та 695,97 грн. інфляційних збільшень за несвоєчасну сплату компенсації перетікання реактивної електричної енергії.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас, суд зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня, її розмір та спосіб визначення встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

У відповідності до положень ч. 1, 3 ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Також сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч.1 ст.216 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором згідно з ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Приписами ст.199 Господарського кодексу України встановлено, що виконання господарського зобов`язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Так відповідно до п. 5 Додатку № 9 передбачено, що плата за перетікання реактивної електроенергії проводиться споживачем на підставі рахунка. Рахунок на оплату реактивної енергії, надається постачальником електричної енергії споживачу або уповноваженому представнику споживача не пізніше ніж на другий день після звітної дати, передбаченої додатком № 2 до Договору. Датою отримання рахунку вважається дата його особистого вручення, що підтверджується підписом споживача чи уповноваженого споживачем представника, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку (у разі відправлення поштою). Рахунок на оплату реактивної енергії мас бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку, або в термін зазначений в рахунку. Кошти за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок Постачальника електричної енергії.

У встановлений 5-ти денний Договором строк, а саме до 10.02.2021р., частина боргу за вересень 2020 року та за грудень 2020 року, що в сукупності складає 69596,63 грн., сплачені не були.

В пункті 5 Додатку № 2 до Договору № 591 передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Відповідно до п.п. 1 п. 5.1.1. ПРРЕЕ, Оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Підпунктом 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Так позивачем нараховано пеню за період з 10.02.2021р. по 22.02.2021р., що складає 297,45 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та констатує, що його здійснено арифметично правильно.

За наведених обставин, суд задовольняє вимоги в частині стягнення пені в розмірі 297,45 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 695,97 грн. збитків від інфляції за період з 10.02.2021р. по 22.02.2021р.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок збитків від інфляції та зазначає, що останній здійснено арифметично правильно.

Вимоги в частині стягнення збитків від інфляції в сумі 695,97 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню.

Так з відповідача Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" на користь позивача Акціонерного товариства "Херсонобленерго" підлягає стягненню 297,45 грн. пені, 695,97 грн. інфляційного збільшення.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2585,00 грн. на підставі платіжного доручення №Е112552 від 05.04.2021р.

У зв`язку із задоволенням позову у визначеному позивачем розмірі, судові витрати в сумі 2270,00 грн. судового збору, в порядку ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (, 73000, м, Херсон, площа ім. Ю. Тутушкіна, буд. 9) на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (, м. Херсон, вул. Пестеля, 5) - 297 (двісті дев`яносто сім) грн. 45 коп. пені, 695 (шістсот дев`яносто п`ять) грн. 97 коп. інфляційного збільшення, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Рішення складено і підписано 02.07.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська