УХВАЛА

06 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/166/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021

у складі колегії суддів Коваль Л. А. (головуючого), Мороза В. Ф., Чередка А. Є.

у справі за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

29.06.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) через систему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 904/166/21.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/166/21 визначено склад колегії суддів: Банасько О. О. (головуючий), Пєсков В. Г., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 29.06.2021.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, судом встановлено таке.

14.01.2021 Господарський суд Дніпропетровської області залишив без руху заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, надано строк на усунення недоліків заяви, а саме надання суду оригіналу заяви про неплатоспроможність боржника разом з додатками, які були надані через систему "Електронний суд" та докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією.

03.02.2021 Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки судом встановлено, що заявником не усунуто недоліки заяви у строк встановлений судом.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2021.

15.03.2021 Центральним апеляційним господарським судом винесено ухвалу, якою відкрито апеляційне провадження у справі № 904/166/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2021.

25.05.2021 Центральним апеляційним господарським судом винесено постанову, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2021 без змін.

Приймаючи вказану постанову суд апеляційної інстанції зазначив, що ні Кодекс з процедур банкрутства України, ані інші норми чинного законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому, що не спростовано скаржником.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції відхилила як помилкові доводи скаржника про застосування до вимог про авансування винагороди керуючому реструктуризацією аналогії закону щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки авансування винагороди керуючому реструктуризацією та сплата судового збору мають різну правову природу, регулюються різними нормативно-правовими актами, мають різну сферу застосування та кінцеву мету (висновок у постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 927/203/20, від 19.11.2020 у справі № 910/726/20).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що звернення боржника до Господарського суду Дніпропетровської області, який відповідно до наказу Державної судової адміністрації України № 628 від 22.12.2018 віднесено до пілотних судів у яких запроваджено тестовий режим експлуатації підсистеми "Електронний суд", з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в електронній формі через підсистему "Електронний суд" з використанням електронного цифрового підпису відповідає вимогам частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України, щодо подання позовної заяви в письмовій формі.

При цьому в оскаржуваній постанові судом апеляційної інстанції зазначено, що витребування судом першої інстанції оригінали поданих документів для огляду не призвело до прийняття помилкової ухвали, оскільки боржник протягом тривалого строку не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 щодо надання доказів здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого.

Колегією суддів приймається до уваги, що згідно з нормами статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Частиною третьою статті 116 КУзПБ визначено перелік документів, які додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до статті 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Приписами частини третьої статті 37 КУзПБ визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини першої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з тим, скаржник за змістом касаційної скарги, ототожнює авансування винагороди арбітражному керуючому зі сплатою судового збору, зазначаючи зокрема про те, що в кожному конкретному випадку суд повинен встановлювати можливість особи сплатити судовий збір (а в даному випадку надати докази авансування винагороди арбітражному керуючому) на підставі поданих доказів щодо майнового стану боржника.

Щодо вказаного, суд звертає увагу, що КУзПБ та інші норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20, від 19.11.2020 у справі № 910/726/20, від 19.11.2020 у справі № 927/203/20.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з дотриманням частини четвертої статті 174 ГПК України обґрунтовано повернув заяву ОСОБА_1 .

Відтак, доводи які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 904/166/21 оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 904/1417/19, від 28.10.2020 у справі № 925/1293/19, від 12.10.2020 у справі № 916/2602/19, від 22.03.2021 у справі № 911/637/20.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 904/166/21.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 904/166/21 повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. Г. Пєсков

В. Я. Погребняк