ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 Справа № 917/242/21

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Калініної Людмили Григорівни, ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС-БУД», ідентифікаційний код в , м. Полтава, вул. Геодезична, 42

про стягнення 236 680,00 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: не з"явився

представник відповідача: не з"явився

Фізична особа-підприємець Калініна Людмила Григорівна звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС-БУД» про стягнення 236 680,00 грн. заборгованості по Договору про надання послуг №2 від 14.09.2020

Ухвалою від 25.02.2021р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 23.03.21, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Підготовче засідання, призначене на 23.03.2021р. не відбулося у зв`язку з хворобою судді.

Ухвалою від 30.03.2021р. суд постановив призначити справу №917/242/21 до розгляду у підготовчому засіданні 15.04.2021 р.

15.04.21 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Відповідач відзив на позов не надав.

В підготовчому засіданні 11.05.21 подана заява про зміну підстави позову та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою від 11.05.2021р. відкладено підготовче засідання на 25.05.21.

24.05.21 від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

У підготовчому засіданні, 25.05.2021р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 25.05.2021р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/242/21, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 10.06.2021.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх. № 6319 від 10.06.21).

Від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. При цьому, у заяві відповідач повідомив про сплату ним 100 000,00 грн. заборгованості платіжним дорученням № 169 від 01.06.2021.

Ухвалою від 10.06.2021р. суд постановив відкласти розгляд справи на 29.06.2021.

У судове засідання 29.06.21 р. представники сторін не з`явились.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. При цьому, позивач повідомив, що повністю підтримує позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав позову.

Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив.

Згідно із приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що сторони не повідомляли про наявність підстав для відкладення, за висновками суду, справа по суті може бути розглянута за наявними у ній документами у судовому засіданні 29.06.21 р.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні 29.06.21 судом складено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

14.09.2020 між Фізичною особою-підприємцем Калініною Людмилою Григорівною (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС-БУД» (далі - відповідач, замовник) укладено Договір про надання послуг №2 (далі - Договір №2).

Відповідно до пункту 1.1. Договору №2 у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги автотранспортом, спецтехнікою, будівельною технікою, вантажопідйомними машинами та механізмами (надалі по тексту - Техніка або послуги), зазначеними в специфікаціях (Додатках до цього Договору), які є його невід`ємною частиною, з особами, які мають право керувати такою Технікою, в технічно справному стані для використання її у виробничій діяльності Замовникам Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги відповідно до умов Договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору №2 сума оплати за роботу Техніки визначається на підставі підписаних Сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, виходячи з Тарифів за надання послуг, визначених у Додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

За умовами пунктів 2.4.-2.7. Договору №2 основним документом для визначення кількості відпрацьованого Технікою часу є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний представниками Виконавця і Замовника. Акт виконаних робіт (наданих послуг) готує Виконавець і передає на підпис Замовнику. Замовник зобов`язаний підписати акт на протязі 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту отримання або в той самий строк надати мотивовану відмову від його підписання.

Розрахунок за послуги виконується на протязі 10-ти (десяти) банківських днів після підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), підписаних Сторонами у відповідності до п. 2.4. цього Договору шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений в цьому Договорі.

Розрахунки між Сторонами виконуються за узгодженими договірними цінами, Договірна ціна може бути переглянута лише за згодою Сторін, оформленою шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Загальна вартість послуг за цим Договором складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних Сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг).

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020р., а в частині здійснення розрахунків - до повного їх виконання.

Припинення дії Договору не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли під час його дії та залишилися невиконаними, (пункти 8.1., 8.2. Договору №2).

Позивач вказує, що згідно з умовами Договору №2 він виконав роботи щодо перевезення осаду стічних вод, а саме:

- з 21.09.2020 до 26.09.2020 загальною вартістю 160 920 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №191 від 25.09.2020);

- 29.09.2020 загальною вартістю 25 080 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №193 від 30.09.2020);

- з 05.10.2020 до 11.10.2020 загальною вартістю 248 850 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №200 від 13.10.2020);

- з 13.10.2020 до 16.10.2020 загальною вартістю 82 770 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №202 від 16.10.2020);

- з 27.10.2020 до 29.10.2020 загальною вартістю 105 060 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №215 від 30.10.2020);

сума вартості вказаних перевезень склала 622 680 грн. 00 коп. (160 920,00 + 25 080,00 + 248 850,00 + 82 770,00 + 105 060,00 = 622 680,00).

За твердженням позивача,, у порушення власних зобов`язань відповідач лише частково оплатив перевезення у сумі 386 000 грн. 00 коп. (а саме:29.09.2020 у розмірі 100 000 грн. 00 коп.; 13.10.2020 у розмірі 86 000 грн. 00 коп.; 13.10.2020 у розмірі 200 000 грн. 00 коп.), несплачена заборгованість за здійснення перевезень складає 236 680 грн. 00 коп. (622 680,00 - 386 000,00 = 236 680,00).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 236 680,00 грн. заборгованості по Договору про надання послуг №2 від 14.09.2020.

Як зазначено вище, відповідач відзив на позов не надав, будь-яких заперечень проти вказаних позивачем у позові обставин не навів. При цьому, у заяві про відкладення розгляду справи відповідач повідомив про сплату ним 100 000,00 грн. заборгованості платіжним дорученням № 169 від 01.06.2021.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачем щодо оплати послуг з перевезення вантажу по договору про надання послуг з організації перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що на виконання умов Договору №2 позивач надав, а відповідач прийняв послуги, що підтверджено відповідними актами прийому-передачі, зокрема:

- з 21.09.2020 до 26.09.2020 загальною вартістю 160 920 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №191 від 25.09.2020);

- 29.09.2020 загальною вартістю 25 080 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №193 від 30.09.2020);

- з 05.10.2020 до 11.10.2020 загальною вартістю 248 850 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №200 від 13.10.2020);

- з 13.10.2020 до 16.10.2020 загальною вартістю 82 770 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №202 від 16.10.2020);

- з 27.10.2020 до 29.10.2020 загальною вартістю 105 060 грн. 00 коп. (Акт прийому-передачі №215 від 30.10.2020);

Загальна вартість вищезазначених послуг склала 622 680 грн. 00 коп. (160 920,00 + 25 080,00 + 248 850,00 + 82 770,00 + 105 060,00 = 622 680,00).

Факт отримання послуг за вказаними вище актами відповідачем не спростовано.

З огляду на визначений сторонами порядок розрахунку у п.2.5 Договору, строк виконання зобов"язання по оплаті є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на дату звернення позивача до суду відповідач лише частково оплатив вартість наданих послуг у сумі 386 000 грн. 00 коп. (а саме: 29.09.2020 у розмірі 100 000 грн. 00 коп.; 13.10.2020 у розмірі 86 000 грн. 00 коп.; 13.10.2020 у розмірі 200 000 грн. 00 коп.), несплачена заборгованість за здійснення перевезень складала 236 680 грн. 00 коп. (622 680,00 - 386 000,00 = 236 680,00).

Також, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем під час розгляду даної справи по суті було частково сплачено заборгованість за отримані послуги у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 169 від 01.06.2021 (копія надана в матеріали справи).

Таким чином, станом на дату прийняття рішення, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість за здійснення перевезень у розмірі 136 680 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідач під час розгляду справи часткво погасив заборгованість, наявність доказів такої сплати, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 100 000 грн. 00 коп. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, вимоги про стягнення 136 680 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

За п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом враховано, що відповідач при розгляді справи сплатив частину суми основного боргу у зв"язку з чим в частині вимог про стягнення 100 000 грн. 00 коп. основної заборгованості провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що згідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З підстав наведеного, сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 1 500,00 грн. має бути повернений Позивачу з Державного Бюджету України у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Таким чином, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається частково в сумі 2050,20 грн.

Керуючись ст. ст. 46, 119, 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС-БУД», ідентифікаційний код в , м. Полтава, вул. Геодезична, 42 на користь Фізичної особи-підприємця Калініної Людмили Григорівни, ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 заборгованість у розмірі 136 680 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 2050 грн. 20 коп.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В частині вимог про стягнення 100 000 грн. 00 коп. провадження у справі закрити.

4. Повернути Фізичній особі-підприємцю Калініній Людмилі Григорівні, ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з Державного бюджету України 1500,00 грн. судового збору, сплаченого квитанцією № 0.0..1 від 05.02.2021, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.07.21

Суддя Киричук О.А.