АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

09 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/535/17(915/31/21)
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

розглянувши заяву Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України про вжиття заходів забезпечення при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021

по справі №915/535/17(915/31/21)

за позовом Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України

до 1) ліквідатора Жмакіна С.А.

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Конект

3) Товарної Біржі Ю-Бейс

про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута від 14.12.2020 та визнання недійсним правочину щодо продажу майна, вчиненого за результатами проведеного аукціону у справі №915/535/17

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021 відмовлено в задоволенні позову АТ Укрексімбанк про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 14.12.2020, та визнання недійсним правочину щодо продажу майна, вчиненого за результатами проведеного 14.12.2020 аукціону у справі №915/535/17.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на вищевказане рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021.

Разом з апеляційною скаргою Акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України подано заяву про вжиття заходів забезпечення в якій скаржник просить накласти арешт із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 17.04.2009 №5109Z5, а саме: нерухоме майно - нежитлова будівля торгівельного центру (літ. А-1) загальною площею 9 531,7 м2, що розташована за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 9Т.

В обґрунтування свої вимоги за заявою скаржник зазначає, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатором замовлено, а Товарною Біржою «Ю-Бейс» було організовано та проведено декілька аукціонів з продажу майна боржника, до якого входить і майно, яке перебуває в іпотеці АТ «Укрексімбанк». На думку позивача, організація та проведення аукціону 14.12.2020 із продажу майна боржника відбувалось із чисельними порушеннями норм чинного законодавства України, що стало підставою для звернення до суду із позовом про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним правочину щодо продажу майна, вчиненого за результатами проведеного аукціону.

Однак, як вказує скаржник рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021 відмовлено в задоволенні позову АТ Укрексімбанк, а також ухвалою суду першої інстанції від 04.06.2021 було задоволено клопотання ліквідатора про скасування заходів забезпечення позову вжитих судом ухвалою від 19.01.2021 та скасовано заходи забезпечення позову вжиті цією ухвалою.

Посилаючись на приписи ст.ст. 136, 137 ГПК України заявник зазначає, що продаж заставного майна ТОВ «БТК «Таврія», яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 17.04.2009 №5109Z5 та відповідно подальше, але невиключно, укладання правочинів щодо майна боржника з переможцем аукціону, відбувалось всупереч погодженим умовам забезпеченим кредитором АТ «Укрексімбанк» щодо умов продажу предмету іпотеки, за мінімальною ціною, із грубим порушенням прав та охоронюваних законом інтересів АТ «Укрексімбанк», а також під час підготовки до проведення спірного аукціону ліквідатором було допущено порушення формування лоту, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, не дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів), відсутність повноважень у представника покупця (переможця) на вчинення правочину (підписання протоколу про результати електронного аукціону та акту про придбання майна на аукціоні).

Зазначене, на переконання заявника, свідчить, що ліквідатором боржника та відповідачем - 2 будуть вчинятись послідовні дії, які в тому числі, але не виключно порушують права АТ «Укрексімбанк» як кредитора.

Заявник вказує, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. За викладених обставин, вжиття заходів забезпечення позову це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог АТ «Укрексімбанк» щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

В той же час заявник зазначає, що відповідно до приписів ст. 87 Кодексу України з процедур банкрутства протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державної реєстрації права власності на майно або майнове право в порядку, передбаченому законодавством України. Застосування заходів забезпечення шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти будь-які дії в тому числі, але не виключно розпоряджатися майном, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів сторін чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведуть до втручання у звичайну діяльність власників майна чи боржника, чи до погіршення стану його майна, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Заявник вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, чим буде позбавлено АТ «Укрексімбанк» ефективного способу поновлення порушених прав, за захистом якого він звернувся.

AT «Укрексімбанк» вважає, що ним підтверджено відповідними доказами наявність обставин для вжиття відповідних заходів забезпечення, у зв`язку з діями ліквідатора направленими на продаж майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором та подальшими щодо скасування заходів забезпечення.

Задоволення цієї заяви, на думку позивача, призведе до охорони матеріально-правових інтересів АТ «Укрексімбанк», в тому числі і як забезпеченого кредитора у справі, від недобросовісних дій із боку ліквідатора та відповідача 2 в зв`язку з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь АТ «Укрексімбанк», в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Щодо зустрічного забезпечення заявник із посиланням на приписи п. 6 ст. 139 ГПК України зазначає, що враховуючи обставини справи та характер правовідносин сторін, відповідним заходом забезпечення позову збитків та/або інших витрат відповідач не зазнає (немайновий спір). З огляду на що, на думку заявника, відсутня необхідність вжиття судом апеляційної інстанції заходів зустрічного забезпечення.

Судом апеляційної інстанції отримано заперечення проти застосування заходів забезпечення від арбітражного керуючого Жмакіна С.А. в обґрунтування яких він зазначає, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.06.2021 у даній справі скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.01.2021, а також зазначено, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 19.01.2021 зберігають свою дію до набрання законної сили рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021.

Посилаючись на приписи ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України арбітражний керуючий Жмакін С.А. зазначив, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду першої інстанції від 19.01.2021 зберігають свою дію до фактичного прийняття рішення судом апеляційної інстанції щодо поданої апеляційної скарги в порядку передбаченому ГПК України, а тому підстави для застосування додаткових заходів забезпечення відсутні.

Розглянувши заяву АТ «Укрексімбанк» про вжиття заходів забезпечення, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч.4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №914/2157/19 від 20.07.2020р., №910/19256/16 від 10.04.2018р., №910/20479/17 від 14.05.2018р., №922/1605/18 від 11.09.2018р., №909/526/19 від 14.01.2019р., №925/288/17 від 25.01.2019р., №904/1417/19 від 26.09.2019р.).

Якщо позивач звертається до суд з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, у січні 2021 Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України, в межах справи про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-торгівельна компанія "ТАВРІЯ", звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою до ліквідатора Жмакіна С.А., Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Конект та Товарної Біржі Ю-Бейс про визнання недійсним правочину та результатів аукціону.

Також АТ Укрексімбанк подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2021 частково задоволено заяву АТ Укрексімбанк про забезпечення позову та заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна, а саме: нерухоме майно нежитлова будівля торговельного центру (літ. А-1) загальною площею 9531,7 кв.м., що розташована за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 9Т.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021 відмовлено в задоволенні позову АТ Укрексімбанк про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 14.12.2020, та визнання недійсним правочину щодо продажу майна, вчиненого за результатами проведеного 14.12.2020 аукціону у справі №915/535/17.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.06.2021 задоволено клопотання ліквідатора Жмакіна С.А. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 19.01.2021 у справі №915/535/17(915/31/21), скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.01.2021 у справі №915/535/17(915/31/21), шляхом заборони відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб щодо майна, а саме: - нерухоме майно нежитлова будівля торговельного центру (літ. А-1) загальною площею 9531,7 м 2 , що розташована за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 9Т, заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна, а саме: - нерухоме майно нежитлова будівля торговельного центру (літ. А-1) загальною площею 9531,7 м 2 , що розташована за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 9Т.

Втім, даною ухвалою суд першої інстанції визначив, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.01.2021 у справі №915/535/17(915/31/21), зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021 у справі №915/535/17(915/31/21).

Згідно з ч.ч.9,10 ст.145 ГПК України у випадку, зокрема, ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За приписами ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Так наявними матеріалами справи підтверджується, що 25.06.2021 АТ Укрексімбанк звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021.

Наведене свідчить про те, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2021 по справі №915/535/17(915/31/21) не набрало законної сили.

Відповідно, станом на час подання АТ Укрексімбанк заяви про вжиття заходів забезпечення, вжиті судом першої інстанції ухвалою від 19.01.2021 заходи забезпечення позову, які є ідентичними із тими, які просить вжити апелянт, зберігають свою дію до закінчення апеляційного перегляду справи та набрання рішення законної сили.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви АТ Державний експортно-імпортний банк України про вжиття заходів забезпечення.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 136-137, 140, 232-234, 236, 240, 281, 286-288 ГПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України про вжиття заходів забезпечення.

Ухвала згідно з ст.235 ГПК України набуває законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалу складено та підписано 09.07.2021.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.