УХВАЛА

08 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 905/1237/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглядаючи у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 01.03.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2021, які ухвалені за результатом розгляду

скарги акціонерного товариства «Українська залізниця»

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - ВДВС)

у справі № 905/1237/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-2008» (далі - ТОВ «Імпульс-2008»)

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»)

про стягнення суми 3% річних та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року АТ «Українська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії ВДВС (з урахуванням уточнень до неї), в якій просило суд: прийняти скаргу на дії ВДВС до розгляду; витребувати у ВДВС матеріали виконавчого провадження № 64083813; визнати неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи боржника платіжних вимог про примусове списання грошових коштів по справі № 905/1237/20 в межах виконавчого провадження № 64083813.

В обґрунтування поданої скарги заявник посилався на порушення з боку ВДВС його прав та законних інтересів при примусовому виконанні судового рішення зі справи № 905/1237/20, з огляду на встановлений Законом України «Про внесення змін до деякий законів України щодо підприємств залізничного транспорту» мораторій на звернення стягнення на активи АТ «Українська залізниця» за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщено на території проведення антитерористичної операції, що є підставою для зупинення всіх відкритих виконавчих проваджень у вказаній категорії справ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.03.2021 у справі № 905/1237/20, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2021, скаргу АТ «Українська залізниця» на дії ВДВС задоволено: визнано неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи боржника платіжних вимог про примусове списання грошових коштів по справі № 905/1237/20.

Судові рішення попередніх інстанцій з посиланням на приписи пунктів 5-1, 5-2 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», пункту 11 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 10-1 «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про виконавче провадження» обґрунтовані тим, що виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій щодо активів АТ «Українська залізниця» за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи те, що боржником за виконавчим документом є АТ «Українська залізниця», а зобов`язання, за якими має відповідати останній, є зобов`язаннями державного підприємства «Донецька залізниця», майно якого розміщене на території проведення антитерористичної операції, виконавче провадження повинно було бути зупинене в силу наведених законодавчих приписів. Дії виконавця, які оскаржує боржник, суперечать визначеним у Законі України «Про виконавче провадження» та Законі України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» вимогам щодо встановлення мораторію, що свідчить про неправомірність дій державного виконавця, незалежно від факту обізнаності останнього щодо правової природи зобов`язань, стосовно яких прийнято рішення суду.

У касаційній скарзі ВДВС, не погоджуючись із судовими рішеннями попередніх інстанцій зі справи, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволення скарги на дії ВДВС.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ВДВС посилається на те, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

ВДВС, не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, вказує на порушення ними норм процесуального права, неврахування предмета розгляду скарги - встановлення законності вчинення конкретної дії державним виконавцем, звертає увагу на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування чи не застосування мораторію, встановленого пунктами 5-1, 5-2 розділу ІІІ Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» щодо звернення на майно підприємств залізничного транспорту, яке розміщено на території проведення антитерористичної операції та де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; також вказує на порушення приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Згідно з ухвалою Верховного Суду від 15.06.2021, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ВДВС та постановлено здійснити перегляд ухвали господарського суду Донецької області від 01.03.2021 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у справі № 905/1237/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» просило залишити судові рішення попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись, зокрема, на необґрунтованість доводів касаційної скарги.

Під час розгляду касаційної скарги ВДВС у справі Судом з`ясовано, що згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 905/2999/17 за касаційними скаргами акціонерного товариства «Українська залізниця» та регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу господарського суду Донецької області від 23.12.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2021, прийнятих за наслідками розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-2008» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) у справі № 905/2999/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-2008» до державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення 2 634 731,71 грн., вказану справу передано на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 905/2999/17 мотивовано необхідністю відступити від висновку, викладеного колегією суддів іншої палати Верховного Суду у справі № 910/22748/16 (згідно з яким пункт 11 частини першої статті 34, пункт 10-1 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», пункти 5-1 та 5-2 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» за змістом є такими, що не відповідають Конституції України - суперечать статтям 8, частині другій статті 19, частинам першій, другій статті 55, пункту 9 частини другої статті 129, частинам першій, другій статті 129-1 Конституції України, тому суд вирішує справу без застосування цих норм, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії з урахуванням юридичної позиції, викладеної у підпункті 5.1 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 № 10-р/2020, та практики Європейського Суду з прав людини щодо права особи на доступ до суду в аспекті розуміння обов`язку держави щодо забезпечення виконання судового рішення, постановленого проти держави та державних підприємств), оскільки мораторій, передбачений пунктом 5-1 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» поширюється на захід примусового виконання рішень - звернення стягнення на активи Залізниці за зобов`язаннями підприємств, визначених названим Законом, зокрема, зобов`язаннями державного підприємства «Донецька залізниця». При цьому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень передбачений порядок дій виконавця, які останній має вжити у разі виконання судового рішення за зобов`язаннями підприємств, передбачених пунктом 5-1 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», у зв`язку з чим суд касаційної інстанції вважав за необхідне передати справу № 905/2999/17 на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/2999/17 може мати значення для вирішення питань у цій справі (застосування чи не застосування пунктів 5-1 та 5-2 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та мораторію, встановленого названим Законом щодо активів АТ «Українська залізниця» (та яких саме) за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження) та для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Касаційний господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 905/1237/20 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до ухвалення рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/2999/17.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, статтею 234 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 905/1237/20 за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу господарського суду Донецької області від 01.03.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/2999/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова