СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. Справа № 917/818/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді: За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача-1: від відповідача-2:Чернота Л. Ф. Попков Д.О., Стойка О.В. Телеснюк І.В. Кінаш А.Г. (адвокат) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ПТ №1965 від 09.01.2018, довіреність б/н від 14.01.2021 не з`явились не з`явились
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№1787П/3) Приватного підприємства Агрофірма СЛАВУТИЧ, с. Горби, Глобинський район, Полтавська область
на ухвалу Господарського суду Полтавської області
постановлену26.05.2021 року у м. Полтава
у справі за позовом до про №917/818/21 (суддя Погрібна С.В.) Приватного підприємства Агрофірма Славутич, с. Горби, Глобинський район, Полтавська область 1. Сільськогосподарського комунального підприємства Горби, с. Горби, Глобинський район, Полтавська область 2. Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області визнання незаконним та скасування рішення, визнання угоди недійсною, скасування рішень державного реєстратора, визнання права користування

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Агрофірма "Славутич" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Сільськогосподарського комунального підприємства "Горби" та Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним, протиправним та скасування Рішення №83 Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області 4 (позачергової) сесії 8 скликання від 12.02.2021 «Про розірвання договору оренди землі із сільськогосподарським комунальним підприємством «Горби» та припинення права користування земельною ділянкою»; визнання недійсною Угоди від 15.02.2021 р. про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017, укладеної між Градизькою селищною радою та Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ»; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення індексний номер 58210963 від 19.05.2021 11:34:15 (яким було припинено інше речове право Сільськогосподарського комунального підприємства «ГОРБИ») та рішення індексний номер 58210963 від 19.05.2021 11:34:46 (яким було припинено інше речове право Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ») щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0098 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206); визнання за Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (код СДРПОУ 25163269) права користування земельною ділянкою, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098 на підставі Договору суборенди землі від 15.03.2017 р., укладеного між Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» та Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ», та запису про інше речове право №19699973 від 24.03.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на підставі Договору суборенди землі від 15.03.2017 р., укладеного з Сільськогосподарським комунальним підприємством "Горби", Приватне підприємство Агрофірма "Славутич" набуло право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, яка розташована за межами населених пунктів на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області терміном на 7 років до 15.03.2024. Проте, у лютому 2021 р. в результаті взаємної домовленості між відповідачами щодо дострокового розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р., яка має всі ознаки зловживання правом та суперечить принципам добросовісності та справедливості, Договір суборенди землі від 15.03.2017 р., на підставі якого позивач вже чотири роки використовував земельну ділянку, був достроково припинений за відсутності будь-яких порушень з його боку умов договору, внаслідок чого були істотно порушені майнові права та охоронювані законом інтереси позивача як володільця та користувача земельної ділянки.

Разом з позовною заявою Приватним підприємством Агрофірма "Славутич" подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

1) заборонити Градизькій селищній раді Кременчуцького району Полтавської області (; місцезнаходження: 39071, Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська, 51) вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження та зміну земельної ділянки, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі, але не виключно: приймати рішення про передачу земельної ділянки в оренду або інше користування, про поділ, виділ або об`єднанняземельної ділянки, про зміну її цільового призначення, меж та конфігурації, про відчуження земельної ділянки.

2) заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі, але не виключно: проводити реєстрацію зміни меж, конфігурації, цільового призначення, поділу земельної ділянки.

3) заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), окрім вчинення реєстраційних дій, необхідних для виконання судового рішення у даній справі.

4) заборонити будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (), проводити весняно-польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Приватне підприємство Агрофірма "Славутич" вказує, що з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.05.2021 р. відповідачі на підставі оскаржуваного Рішення № 83 Градизької селищної ради від 12.02.2021 р. та Угоди від 15.02.2021 р. про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р. зареєстрували припинення права оренди Сільськогосподарського комунального підприємства "Горби" та права суборенди позивача на спірну земельну ділянку.

Відтак, на думку позивача, Градизька селищна рада, як повноважний власник земельної ділянки, яка наразі вже не обтяжена правами третіх осіб, може безперешкодно та вільно розпорядитись спірною земельною ділянкою шляхом передання її в користування іншим особам, проведення її розділу на декілька нових земельних ділянок тощо, що призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на вказану земельну ділянку, та появи нових обставин, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача та зумовить необхідність вчинення додаткових заходів для захисту порушених прав. Так, якщо право користування спірною земельною ділянкою перейде до інших осіб, виникне необхідність у залученні цих осіб до участі у справі, пред`явленні до них додаткових позовних вимог, а оскільки змінювати предмет позову можливо лише до закінчення підготовчого засідання (ч. 3 ст. 46 ГПК України), позивач фактично буде змушений звертатись до суду з новими позовами, що зумовить додаткові часові та матеріальні втрати.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру й судове рішення, у разі задоволення позовних вимог, не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач стверджує, що вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача на час вирішення спору в суді.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року, відмовлено в задоволенні заяви Приватного підприємства Агрофірма "Славутич" про забезпечення позову (вх. №5702 від 25.05.2021 р.).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано буд-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про поділ чи передачу спірної земельної ділянки іншим особам станом на даний час.

Крім того, заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях неможливості невиконання рішення суду чи передачі (поділу) спірної земельної ділянки.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Приватне підприємство Агрофірма «СЛАВУТИЧ», с. Горби, Глобинський район, Полтавська область звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 02.06.2021 року, в якій просить суд:

- задовольнити апеляційну скаргу Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ»;

- ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 у справі №917/818/21 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати;

- ухвалити нове рішення, яким заяву Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» про забезпечення позову задовольнити;

- заборонити Градизькій селищній раді Кременчуцького району Полтавської області (; місцезнаходження: 39071, Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська, 51) вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження та зміну земельної ділянки, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі, але не виключно: приймати рішення про передачу земельної ділянки в оренду або інше користування, про поділ, виділ або об`єднання земельної ділянки, про зміну її цільового призначення, меж та конфігурації, про відчуження земельної ділянки;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі, але не виключно: проводити реєстрацію зміни меж, конфігурації, цільового призначення, поділу земельної ділянки;

-заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), окрім вчинення реєстраційних дій, необхідних для виконання судового рішення у даній справі;

- заборонити будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (), проводити весняно-польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року;

- викласти судове рішення про забезпечення позову у відповідності до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». В резолютивній частині судового рішення зазначати про те, що:

- це судове рішення є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту його прийняття та підлягає негайному виконанню;

- стягувачем у виконавчому провадженні за цим судовим рішенням про забезпечення позову є Приватне підприємство Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (, місцезнаходження: 39024, Полтавська область, Глобинський район, село Горби);

- боржниками у виконавчому провадженні за цим судовим рішенням про забезпечення позову є: Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області (; місцезнаходження: 39071, Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська, 51); усі державні кадастрові реєстратори; усі державні реєстратори прав на нерухоме майно; нотаріуси усіх нотаріальних округів; будь-які інші особи, наділені функціями державного реєстратора прав на нерухоме майно;

- направити судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову для виконання до Глобинської районної державної адміністрації (39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 281).

Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем не було наведено обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, скаржник не погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач для доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову мав надати докази, які б свідчили, що на даний час відбувся поділ чи передача спірної земельної ділянки іншим особам.

Звертає увагу суду, що позивачем були надані відповідні докази на підтвердження того, що відповідачі вчиняють дії, які можуть створити загрозу та перешкоджати справедливому та ефективному захисту порушених прав позивача.

Так, позивачем було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки, з якої вбачається, що 14.05.2021 відповідачі ініціювали внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права суборенди позивача на земельну ділянку, а 19.05.2021 була проведена державна реєстрація припинення іншого речового права (права суборенди) позивача.

Апелянт вважає, що позивачем були заявлені адекватні та співмірні із позовними вимогами заходи забезпечення позову, які спрямовані на те, щоб унеможливити до вирішення даного спору по суті розпорядження спірною земельною ділянкою, набуття на неї прав третіми особами та зміну її характеристик як об`єкту цивільних прав.

На переконання скаржника, оптимальними та дієвими в даному випадку видаються заходи забезпечення позову у вигляді заборони Градизькій селищній раді вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою, зміну її меж та конфігурації, а також заборони кадастровим та державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо вказаної ділянки.

Застосування зазначених заходів пов`язується з обставинами, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, щодо його незаконного позбавлення права володіння та користування земельною ділянкою шляхом дострокового припинення Договору суборенди землі від 15.03.2017.

Крім цього, окрему увагу позивач звертав на те, що суборендована ним земельна ділянка є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та використовується ним для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що має сезонний характер та інші особливості, пов`язані з сільськогосподарськими роботами.

Позивач дізнався про прийняття Градизькою селищною радою Рішення № 83 від 12.02.2021 «Про розірвання договору оренди землі із сільськогосподарським комунальним підприємством «Горби» та припинення права користування земельною ділянкою» лише після отримання листа СГКП «ГОРБИ» № 11 від 12.05.2021, а тому на даний час вже провів всі весняно-польові роботи та засіяв земельну ділянку сільськогосподарськими культурами.

У зв`язку з наведеним, з метою недопущення завдання позивачу збитків, пов`язаних з неможливістю одержання ним плодів, продукції та доходів, в результаті використання земельної ділянки, вважаємо за доцільне заборонити також будь-яким третім особам, окрім позивача, до вирішення судом даного спору здійснювати сільськогосподарські роботи на спірній земельній ділянці.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача на час вирішення спору в суді та забезпечить збереження балансу інтересів сторін.

На думку апелянта, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали були порушені норми ст. 136, 137, 140 ГПК України, внаслідок чого зроблено передчасний висновок про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Попков Д.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 року, керуючись ст.ст. 234, 235, 256, 262, 263, 268, 271 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ», с. Горби, Глобинський район, Полтавська область на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року у справі №917/818/21. Встановлено строк до 23.06.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань (за наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги із доказами надіслання їх копій іншим сторонам у справі. Розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ», с. Горби, Глобинський район, Полтавська область на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року у справі №917/818/21 призначено на "07" липня 2021 р. о 14:00 год. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

25.06.2021 року на поштову адресу суду від Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтаввської області надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 23.06.2021 року (в межах строку, встановленого ухвалою), в якому останній просить апеляційну скаргу Агрофірма «Славутич» залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року у справі №917/818/21 залишити без змін.

Ті є ї ж дати на електронну адресу суду від позивача надійшов супровідний лист у справі №917/818/21, в якому останній надає суду апеляційної інстанції перелік документів, а саме: копію договору оренди СГКП «Горби», копію договору суборенди ПП АФ «Сдавутич»; копію звернення директора СГКП «Горби», копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, копія Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку; копію Витягу и технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; копія бухгалтерської довідки; копію інформаційної довідки №257595988 від 21.05.2021 року; копію Рішення № 83 від 12.02.2021 року Грализької селищної ради, копію Акту приймавня-передачі земельної ділянки від 15.02.2021 року; копію Угоди про розірвання договору оренди землі від 15.02.2021 року, копію Рішення №33 від 26.05.2020 (2021) року Градизької селищної ради, копію оголошення про проведення земельних торгів Державного агентства земельних ресурсів України від 14.06 2021 року.

29.06.2021 року на поштову адресу суду від ПП АФ «Славутич» б/н від 23.06.2021 року надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги з додатками, в яких позивач вважає за необхідне повідомити те, що 14.06.2021 року позивачем було виявлене оголошення про виставлення на земельні торги земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0098 (лот №69364), режим доступу: http://torgv.land.gov.ua/auction/download-attaches/69364 було виявлено оголошення стосовно спірної ділянки.

Вказані докази на переконання позивача беззаперечно доводять факт того, що відповідачі намагаються вчинити дії щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, щоб унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову ПП «Агрофірма «СЛАВУТИЧ», що додатково підтверджує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

30.06.2021 року на електронну адресу суду від позивача надійшов супровідний лист яким останній з метою забезпечення повноти та всебічності розгляду справи вважає за необхідне надати суду копію поштового конверта, в якому на ПП «Агрофірма «Славутич» надійшов лист директора СПСП «Горби» № 11 від 12.05.2021 року. Згідно поштового відправлення за номером стікера, вказане поштове відправлення ПП «Агрофірма «Славутич» отримало 14.05.2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні 07.07.2021 підтримав доводи апеляційної скарги.

В судове засідання 07.07.2021 представники відповідача-1,2 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах оскаржуваної ухвали.

06.07.2021 року на поштову адресу суду надійшло клопотання б/н від 05.07.2021 року від Сільськогосподарського підприємства «Горби», в якому останній просить проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача. Відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням вимог статті 273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників відповідача 1, 2 за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали оскаржуваної ухвали від 25.06.2021 по справі №917/818/21 за апеляційною скаргою ПП Агрофірма "СЛАВУТИЧ", заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом позову у цій справі є зокрема, визнання за Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ» права користування земельною ділянкою, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098 на підставі Договору суборенди землі від 15.03.2017 р., укладеного між Сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» та Приватним підприємством Агрофірма «СЛАВУТИЧ».

Звертаючись із заявою про забезпечення позову до суду позивач зазначає, що з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.05.2021 р. відповідачі на підставі оскаржуваного Рішення №83 Градизької селищної ради від 12.02.2021 р. та Угоди від 15.02.2021 р. про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р. зареєстрували припинення права оренди Сільськогосподарського комунального підприємства "Горби" та права суборенди позивача на спірну земельну ділянку.

Застосування зазначених заходів пов`язується з обставинами, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, щодо його незаконного позбавлення права володіння та користування земельною ділянкою шляхом дострокового припинення Договору суборенди землі від 15.03.2017.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (до аналогічного висновку дійшов КГС ВС у постанові від 09.11.2018 у справі № 915/508/18).

При цьому, як встановлено положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб 'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

У зв`язку із запровадженням особливого порядку проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень (ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), позивач просить суд направити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до Глобинської районної державної адміністрації (поштова адреса: вул. Центральна, 281, м. Глобине, Полтавська обл., 39000), де зберігається реєстраційна справа щодо земельної ділянки у паперовій формі, для реєстрації державним реєстратором судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій щодо даної земельної ділянки.

Крім цього, відзначає, що позивач дізнався про прийняття Градизькою селищною радою Рішення №83 від 12.02.2021 «Про розірвання договору оренди землі із сільськогосподарським комунальним підприємством «ГОРБИ» та припинення права користування земельною ділянкою», лише після отримання листа СГКП «ГОРБИ» № 11 від 12.05.2021, а тому на даний час вже провів всі весняно-польові роботи та засіяв земельну ділянку сільськогосподарськими культурами. У зв`язку з наведеним, з метою недопущення завдання позивачу збитків, пов`язаних з неможливістю одержання ним плодів, продукції та доходів, в результаті користування земельною ділянкою, вважаємо за доцільне заборонити також будь-яким третім особам, окрім позивача, до вирішення судом даного спору здійснювати сільськогосподарські роботи на спірній земельній ділянці.

В суді першої інстанції, в своїй заяві про забезпечення позову, позивач також послався на те, що за умови реалізації Рішення №83 від 12.02.2021 унеможливиться ефективний захист його порушених прав, оскільки останній незаконно буде позбавлений права володіння та користування земельною ділянкою шляхом дострокового припинення договору суборенди землі від 15.03.2017. З метою недопущення завдання позивачу збитків, пов`язаних з неможливістю одержання ним плодів, продукції та доходів, в результаті користування земельною ділянкою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду справи оцінку аргументам оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України - з урахуванням меж апеляційного перегляду, визначених ст.269 ГПК України - колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного господарського спору.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Вжиття судом заходів забезпечення позову є метою щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заяву про забезпечення позову та додатки до неї, апеляційний господарський суд встановив, що 02 лютого 2017 року було укладено договір оренди землі між Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області (орендодавець) та Сільськогосподарським комунальним підприємством «Горби» (орендар).

За умовами зазначеного договору орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 68,9100 га, з кадастровим номером :00:003:0098, яка розташована за межами населених пунктів на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Договір укладено на термін 7 років (пункт 8 договору).

Право оренди земельної ділянки СГКП «Горби» було в установленому законом порядку зареєстроване 22.02.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис про інше речове право №19201979).

У подальшому, 15.03.2017 р. між Сільськогосподарським комунальним підприємством "Горби" (орендар) та Приватним підприємством Агрофірма "Славутич" (суборендар) було укладено договір суборенди землі, відповідно до умов якого орендар на підставі письмової згоди орендодавця №27-16-0.3-1768/2-17 від 13.03.2017 надав, а суборендар прийняв в строкове платне користування земельтну ділянку.

Сторони погодили у п. п. 25, 26 права та обов`язки орендаря, та умовчами п п. 27,28 права та обов`язки суборендаря.

Умовами договору суборенди землі було передбачено розірвання договору в одностронньому порядку (п. 36 договору суборенди).

Відповідно до п. 8 Договору суборенди землі вказаний договір укладено на 7 років, але не пізніше закінчення терміну договору оренди землі.

24.03.2017 право суборенди земельної ділянки Агрофірми «СЛАВУТИЧ» було в установленому законом порядку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис про інше речове право №19699973).

Набувши в установленому законом порядку право користування земельною ділянкою строком на 7 років, тобто до 15.03.2024, позивач з березня 2017 року господарював на цій земельній ділянці, обробляв її, засіював, збирав врожай, покращував властивості землі, тобто використовував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не на свій ризик, а відповідно до умов вищевказаного договору суборенди землі.

У зв`язку зі змінами, внесеними до земельного законодавства України, та передачею земельних ділянок державної власності у комунальну власність, 18.01.2021 право власності на земельну ділянку було зареєстровано за Градизькою селищною радою (відповідачем-2).

Між СКП «ГОРБИ» (орендар) та ПП АФ «СЛАВУТИЧ» (суборендар) було підписано без зауважень акт приймання передачі земельної ділянки від 29.03.2017 року.

Отже, у позивача на підставі договору суборенди землі від 15.03.2017 виникло право користування спірною земельною ділянкою строком до 15.03.2024, яке в установленому законом порядку було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та бов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення договору суборенди) орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою рендодавця.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 42 Договору суборенди землі від 15.03.2017 цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (справа «Сакхінадзе роти Грузії»), яка є джерелом права, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна. Таке очікування може вважатися правомірним, коли воно ґрунтується на нормі закону або правовому акті, що зачіпає правовий інтерес.

Більше того, враховуючи погоджений сторонами договору порядок одностороннього розірвання договору (п.п. 37 договору суборенди), вимога орендаря про розірвання договору суборенди землі з підстав порушення суборендарем його умов в силу положень частини 2 статті 651 ЦК України передбачає доведення першим істотності такого порушення.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Близький за змістом висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27.11.2018 у справі №912/1385/17.

У лютому 2021 р. в результаті взаємної домовленості між відповідачами щодо дострокового розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 р., яка має ознаки зловживання правом та суперечить принципам добросовісності та справедливості, договір суборенди землі від 15.03.2017 р., на підставі якого позивач вже чотири роки використовував земельну ділянку, був достроково припинений за відсутності будь-яких порушень з його боку умов договору, внаслідок чого були істотно порушені майнові права та охоронювані законом інтереси позивача як володільця та користувача земельної ділянки.

Відповідно до статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом першим частини першої статті 611 вказаного Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною третьою статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

За змістом ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є принцип змагальності сторін, який згідно зі ст. 13 цього Кодексу полягає в наявності у кожної сторони обов`язку доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. При цьому, за приписами цієї статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, а процедура доказування містить достатньо широкий обсяг можливостей та прав сторін стосовно доведення обставин, покладених в основу обґрунтування власних доводів.

В даному випадку позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини істотного порушення відповідачем-2 умов договору суборенди землі, які б мали наслідком його розірвання в судовому порядку.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом із немайновими вимогами, то в даному випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 3 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Суборендована позивачем земельна ділянка є земельно ділянкою сільськогосподарського призначення та використовувалась ним для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що має сезонний характер та інші особливості, пов`язані з сільськогосподарськими роботами.

Позивач стверджує, що за час володіння та користування земельною ділянкою позивачем були понесені значні втрати на її покрашення з метою підвищення врожайності сільськогосподарських культур, які становлять близько 1 299 395,00 (одного мільйона двісті дев`яносто дев`яти тисяч триста дев`яносто п`яти) грн., що підтверджується копією Технологічної карти вирощування сої, яка була надана до суду першої інстанції разом з бухгалтерською довідкою №168 від 21.05.2021 року.

Позивач розраховував на поступову компенсацію своїх капітальних вкладень у дану земельну ділянку за рахунок її довгострокового виконання. Однак, дострокове припинення договору суборенди землі від 15.03.2017 через дії відповідачів позбавляє позивача такої можливості, та як наслідок завдає йому значні збитки.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.05.2021 відповідачі на підставі оскаржуваного Рішення № 83 Градизької селищної ради від 12.02.2021 та Угоди від 15.02.2021 про розірвання Договору оренди землі від 02.02.2017 зареєстрували припинення права оренди відповідача-1 та права суборенди позивача на спірну земельну ділянку.

Відтак, Градизька селищна рада, як повноважний власник земельної ділянки, яка наразі вже не обтяжена правами третіх осіб, може безперешкодно та вільно розпорядитись спірною земельною ділянкою шляхом передання її в користування іншим особам, проведення її розділу на декілька нових земельних ділянок тощо, що в подальшому призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на вказану земельну ділянку, та появи нових обставин, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача та зумовить необхідність вчинення додаткових заходів для захисту порушених прав.

Так, якщо право користування спірною земельною ділянкою перейде до інших осіб, виникне необхідність у залученні цих осіб до участі у справі, пред`явленні до них додаткових позовних вимог, а оскільки змінювати предмет позову можливо лише до закінчення підготовчого засідання (ч. 3 ст. 46 ГПК України), позивач фактично буде змушений звертатись до суду з новими позовами.

Суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі докази, які було надано позивачем, не навів обґрунтованих мотивів, щодо відмови у задоволенні заяви у повному обсязі. Таким чином, судова колегія вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача щодо куористування земельною ділянкою.

Необгрутованим є позиція суду першої інстанції, що позивач для доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову мав надати докази, які б свідчили, що на даний час відбувся поділ чи передача спірної земельної ділянки іншим особам, адже метою вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову якраз і є запобігання наведеним вище діям з поділу чи передачі земельної ділянки третім особам, а у разі їх вчинення,потреба у вжитті заходів забезпечення позову втратить свою актуальність та значення.

В свою чергу, позивач стверджує, що ним були надані відповідні докази на підтвердження того, що відповідачі вчиняють дії, які можуть створити загрозу та перешкоджати справедливому та ефективному захисту порушених прав позивача.

Так, серед іншого, позивачем було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки, з якої вбачається, що 14.05.2021 відповідачі ініціювали внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права суборенди позивача на земельну ділянку, а 19.05.2021 була проведена державна реєстрація припинення іншого речового права (права суборенди) позивача.

Як вже зазначалось, СГКП «ГОРБИ» був направлений на адресу позивача лист № 11 від 12.05.2021, який отримано позивачем 14.05.2021 року (копія конверту додається - а. с. 112-113) в якому викладено вимогу про припинення весняно-польових робіт на земельній ділянці, у зв`язку з тим, що був розірваний Договір оренди землі від 02.02.2017, а тому автоматично припинилось право користування згідно Договору суборенди землі від 15.03.2017.

Разом з тим, на момент направлення даного листа вже були проведені відповідні сільськогосподарські весняно-польові роботи на земельній ділянці та засіяно останню сільськогосподарськими культурами.

Про підготовчі дії Градизької селищної ради по розпорядженню спірною земельною ділянкою свідчить також факт проведення нею 25.05.2021 грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується відомостями Державного земельного кадастру від 28.05.2021 (а.с.31).

Таким чином, враховуючи одну з основних засад судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом, визначену статтею 129 Конституції України, виходячи із загальних засад і змісту цивільного законодавства, таких як судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, визначених ст. 3 ЦК України, господарський суд Полтавскої області не надав правової оцінки умовам договору суборенди землі на предмет їх відповідності вимогам цивільного законодавства щодо зміни умов договору і його припинення (п.п. 33-39).

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру й судове рішення, у разі задоволення позовних вимог, не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду саме в частині заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року.

Крім цього, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18.

Виходячи з наведеного, позивачем були заявлені адекватні та співмірні із позовними вимогами заходи забезпечення позову, оптимальним та дієвим в даному випадку видається захід, в частині заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року.

Вищенаведений захід забезпечення позову спрямований на те, щоб унеможливити до вирішення даного спору по суті розпорядження спірною земельною ділянкою, набуття на неї прав третіми особами та зміну її характеристик як об`єкту цивільних прав.

Застосування зазначеного заходу пов`язується з обставинами, на які позивач посилається в обгрунтування вимог, щодо його незаконного позбавлення права володіння та користування земельною ділянкою шляхом дострокового припинення Договору суборенди землі від 15.03.2017.

Невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі.Оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи Градизькою селищною радою будуть прийняті рішення щодо передачі земельної ділянки в оренду іншим особам, то позивач не зможе захистити та поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що суперечить меті звернення за судовим захистом.

Колегія суддів при вирішенні заяви позивача про забезпечення позову виходить також з принципу розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін, критерію співмірності щодо співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Беручи до уваги надану відповідачу законодавчу можливість здійснювати функції розпорядника земельної ділянки на власний розсуд, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку припинення існування спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав в результаті поділу земельної ділянки на підставі рішення Градизької селищної ради №83 від 12.02.2021, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до суду.

Отже, невжиття заходу забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року зробить неможливим реальний захист прав позивача в разі задоволення позову.

В свою чергу, застосування інших заходів забезпечення позову судова колегія вважає недоведеними у розумінні вимог статей 73-79 ГПК України.

Співставивши в судовому засіданні докази, які було надано до суду першої інстанції та, які було надано позивачем під час розгляду апеляційної скарги (супровідні листи з додатками), судова колегія дійшла висновку, що наданий перелік не приймається як докази у розумінні ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Із правового контексту вищенаведеної норми слідує, що за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Обмеження права на подання доказів в суд апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтувань щодо поважності причин неподання до суду першої інстанції доказів (які є додатком до супровідних листів), що об`єктивно не залежали від суб`єктивної поведінки сторони, судова колегія не вбачає наявності винятковості випадку для прийняття до розгляду нових документів, поданих на стадії апеляційного перегляду справи. Відтак справа розглянута за наявними у справі доказами, що приєднані до її матеріалів в суді першої інстанції.

Колегія суддів враховує й те, що відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту.

ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Своєю чергою, у рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову щляхом заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року на момент постановлення оскаржуваної ухвали дійсно було необхідним заходом, спрямованим на запобігання порушенню прав позивача та на забезпечення можливості реального судового захисту - у разі задоволення позову у даній справі.

При розгляді справи Стретч проти Об`єднаного Королівства, Європейський суд з прав людини виходив з того, що передбачене договором оренди право орендаря на продовження цього договору має економічну цінність і юридично належить орендарю (тобто, укладаючи договір оренди, орендар обґрунтовано розраховував на продовження договору оренди). У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що майнове право орендаря, передбачене договором оренди, є власністю в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і підлягає застосуванню при здійсненні захисту цих майнових прав.

Таким чином, заява містила достатню інформацію щодо предмета забезпечення, як того вимагає стаття 136 ГПК України, а тому питання щодо недостатності інформації могло бути вирішене судом шляхом виклику заявника для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У поданій заяві про забезпечення позову представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви представника позивача частково, відмовивши у і інший частині.

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанцій про відмову у забезпеченні позову у повному обсязі є передчасним, оскільки суд не дослідив усіх обставин справи з наданням оцінки наявних у ній доказів, з якими пов`язане законне вирішення спору, тому ухвала господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року у справі №917/818/21 підлягає частковому скасуванню з підстав викладених вище. Аргументи, викладені в апеляційній скарзі позивача частково знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Приписами пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у даній справі спір по суті не вирішується розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 129, 136, 137, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» с. Горби, Глобинський район, Полтавська область на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року у справі №917/818/21 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року у справі №917/818/21 скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову щодо заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року.

В скасованій частині прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, окрім Приватного підприємства Агрофірма «СЛАВУТИЧ» () проводити польові та будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, площею 68,91000 га, з кадастровим номером :00:003:0098, у тому числі проводити посів та збір врожаю 2021 року.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.05.2021 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №917/818/21 залишити без змін.

Постанова, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, має статус виконавчого документа.

Стягувачем у виконавчому провадженні за цим судовим рішенням про забезпечення позову є Приватне підприємство Агрофірма «СЛАВУТИЧ» (, місцезнаходження: 39024, Полтавська область, Глобинський район, село Горби);

Боржниками у виконавчому провадженні за цим судовим рішенням про забезпечення позову є: Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області (; місцезнаходження: 39071, Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська, 51); усі державні кадастрові реєстратори; усі державні реєстратори прав на нерухоме майно; нотаріуси усіх нотаріальних округів; будь-які інші особи, наділені функціями державного реєстратора прав на нерухоме майно;

Направити судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову для виконання до Глобинської районної державної адміністрації (39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 281).

Строк пред`явлення постанови до виконання: до 08.07.2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.07.2021 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка