ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Справа № 918/1168/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи:

позивач- Оспанов В.О., Басюк О.П.;

відповідач 1- не з`явився;

відповідач 2- Лук`янчук В.С.;

відповідач 3- не з`явився;

третя особа- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 17.03.2021, повний текст якого складено 29.03.2021, у справі №918/1168/20 (суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" м.Рівне

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер Рівне" м.Рівне

2. ОСОБА_1 с.Обарів Рівненського р-ну Рівненської обл.

3. Комунального підприємства "Реєстраційний офіс"

Бабинської сільської ради Гощанського р-ну Рівненської обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -

ОСОБА_2 м.Почаїв Кременецького р-ну Тернопільської обл.

про визнання недійсними актів приймання-передачі нерухомого майна,

визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників та

скасування рішень Державного реєстратора,-

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» (надалі в тексті ТзОВ «Прод Майстер») звернулось до господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне» (надалі в тексті ТзОВ «Прод Майстер Рівне»), ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області, за участю тре-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсними актів приймання-передачі нерухомого майна, визнання недійсним протоколу установчих зборів засновників, скасування рішень Державного реєстратора. (т.1, арк.справи 1-11).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.03.2021 у справі №918/1168/20 задоволено позов в повному обсязі. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що протокол установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017 був спрямований на незаконну перереєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером : 01:029:0549. Внаслідок подачі листа-повідомлення №08/11-12/17 від 11.12.2017, акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 01, виданий 12.12.2017, акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 08.10.2017; протоколу, серія та номер: 01, виданий 08.10.2017 відбулось неправомірне виведення з-під обтяження та неправомірна перереєстрація права власності на земельну ділянку кад.номер :01:029:0549 з ТзОВ «Прод Майстер» на ОСОБА_1 . Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунто-ваність вимог Позивача щодо скасування рішення державного реєстратора Власенка Володимира Івановича №38980799 від 27.12.2017 про державну реєстрацію припинення обтяження щодо земельної ділянки, з кадастровим номером :01:029:0549 та про скасування рішення державного реєстратора Власенка Володимира Івановича від 27.12.2017 №38988893 про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку :01:029:0549, від ТзОВ «Прод Майстер» до ОСОБА_1 . (т.2, арк.справи 66-72).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач-2 подав скаргу до Північно-західного апеляцій-ного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області у даній справі та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.(т.2, арк.справи 77-81).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач-2 зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що акти приймання-передачі майна не є правочи-нами у розумінні ст.202 Цивільного кодексу України, оскільки їх підписання не створює, не змінює та не припиняє прав та обов`язків у сторін договору, а лише посвідчує факт їх здійснення. А в разі доведення Позивачем факту непідписання таких документів (висновком експерта) вказа-ний правочин слід вважати неукладеним оскільки він не може бути визнаний недійсним. Протокол є доку-ментом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 ГК України. Тому господарський суд мав відмовити в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним Протоколу загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи. З 16.01. 2020, тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не перед-бачав. Рішення в частині констатації факту непідписання зі сторони Позивача документів, в тому числі актів приймання-передачі нерухомого майна є припущенням. Судом першої інстанції не враховано, що подаючи позов Позивач не заявляв вимог про визнання недійсним правочину, на підставі якого внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки, номер запису про іпотеку 24294822, підстава державної реєстрації: договір позики від 04.01.2018, видавник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , договір іпотеки номер 20, виданий 04.01.2018, видавник Самсонюк О.А.; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 39105070 від 04.01.2018 (згідно інформаційної довідки, долученої Позивачем до позову), а також вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки. Таким чином, суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, та без залучення в якості відповідача іпотекодержателя ОСОБА_2 прийняв рішення щодо скасування запису про іпотеку, не дослідивши умови, підстави та правомірність реєстрації запису про іпотеку.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2021 відкрито про-вадження за скаргою Відповідача 2.(т.2, арк.справи 106).

Розгляд справи відкладався ухвалами від 01.06.2021, від 08.06.2021 та від 15.06.2021.(т.2, арк.справи 147, 148, 184).

31.05.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, а 10.06.2021 додаткові пояснення, в яких він заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк.справи 118-125, 152-155).

В усіх судових засіданнях апеляційної інстанції 01, 08, 15 та 23 червня 2021 року представ-ник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Представники Позивача заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги та просили суд відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи не забезпечили явку своїх представників в судові засідання апеля-ційної інстанції, причин неявки суду не повідомили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 укладено Генеральну кредитну угоду №014/89-07/560 від 28.09.2007.

В межах Генеральної кредитної угоди ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 уклали Кредитний договір №014/89-07/564 від 28.09.2007 та Кредит-ний договір №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009.

На забезпечення виконання Генеральної кредитної угоди №014/89-07/560 від 28.09.2007 з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №014/89-07/560/2 від 28.09.2007.

28.09.2007 на виконання Генеральної кредитної угоди № 014/89-07/560 від 28.09.2007 разом з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 року(т.1, арк.справи 15-24).

В подальшому, на підставі Договору про відступлення прав за договором іпотеки від 16.12. 2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдаса-ровою О.М., зареєстровано в реєстрі за №1552, Договору про відступлення права вимоги від 16.12. 2016 та Договору про відступлення прав вимоги за договором поруки від 16.12.2016, укладеними ТзОВ «Прод Майстер» та ТзОВ «Арма Факторинг», права вимоги за Договором іпотеки, Кредитною угодою та додатками і доповненнями до неї, а також за Договором поруки, перейшли до Позивача ТзОВ «Прод Майстер».(т.1, арк.справи 25-34).

За умовами Договору іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 ОСОБА_3 передано в іпотеку Цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, Договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 передбачено, що предмет іпотеки розташований на земельній ділянці розміром 15 500 м2, яка на момент укладення Договору іпотеки не є власністю іпотекодавця. Разом з цим в Договорі іпотеки було визначено, що вказана земельна ділянка після набуття на неї права власності іпотекодавцем стає предметом іпотеки без укладення будь яких додаткових угод чи договорів до Іпотечного договору.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06.12.2016 у справі №569/12316/15-ц, зокрема, вирішено звернути стягнення на цілісний майновий комплекс та земельні ділянки, що утворились внаслідок поділу земельної ділянки, на якій розташований Цілісний майновий комплекс, і були відчужені ОСОБА_3 третім особам.

Крім того, вирішено в рахунок погашення 6454481 грн 92 коп. заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитними договорами №014/89-07/1094/980 від 24.11.2009 та №014/89-07/564 від 28.09.2007 звернути стягнення на застав-лене згідно з договором іпотеки №014/89-07/560/1 від 28.09.2007 нерухоме майно, а саме: Цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:029:0555; : 01:029: 0532; :01:029:0533; :01:029:0534; :01:029:0535; :01: 029:0536; :01:029:0537; :01:012:0059; :01:012:0060; : 01:029:0549.(т.1, арк.справи 35-38).

Матеріали справи не містять доказів реєстрації Позивачем припинення іпотеки на земельну ділянку кадастровим номером :01:029:0549.

Відповідно до відомостей з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим №:01:029:0549 зареєстроване 27.12. 2017 за ОСОБА_1 . У відомостях єдиного державного реєстру під-ставою державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 12.12.2017, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 08.10.2017, видавник: Товариство з обме-женою відповідальністю «Прод Майстер» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне»; протокол, серія та номер: 01, виданий 08.10.2017, видавник: установчі збори засновників (т.1, арк.справи 12-14).

Матеріали справи містять:

- копію Протоколу №01 установчих зборів засновників ТзОВ «Прод Майстер Рівне» від 08.10.2017, з якого вбачається, що протокол складено з метою створення ТзОВ «Прод Майстер Рівне»; засновниками є ОСОБА_1 та ТзОВ «Прод Майстер». Також, визначено, що частка ОСОБА_1 становить 60 000 грн (60%) і форму-ється за рахунок грошового внеску, а частка ТзОВ «Прод Майстер» становить 40 000 грн (40%) і формується за рахунок внесення земельних ділянок, що мають наступні кадастрові №№: :01:029:0555; :01:029:0532; :01:029:0533; :01:029:0534; :01:029:0535; :01:029:0536; :01:029:0537; :01:029:0549. (т.1, арк.справи 233).

- копію Акту прийому-передачі нерухомого майна б/н від 08.10.2017, зі змісту якого вбача-ється, що ТзОВ «Прод Майстер» передало, а ТзОВ «Прод Майстер Рівне», в особі директора ОСОБА_5 прийняло у власність земельні ділянки, що мають кадастрові номери: :01:029:0555; :01:029:0532; :01:029:0533; : 01:029:0534; :01:029:0535; :01:029:0536; :01:029:0537; :01:029:0549. Акт прийому-передачі нерухомого майна б/н від 08.10.2017 складено в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчено.(т.1, арк.справи 234);

- копію листа-повідомлення №08/11-12/17 від 11.12.2017, у якому вказано, що ТзОВ «Прод Майстер» просить компетентні органи виключити з реєстру запис про обтяження №18731990 на земельну ділянку РННМ 01 кадастровий номер :01:029:0549 у зв`язку із виконанням умов договору. Лист-повідомлення №08/11-12/17 від 11.12.2017 складено в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчено.(т.1, арк.справи 228);

- копію Акту №1 прийому-передачі нерухомого майна від 12.12.2017, за змістом якого ТзОВ «Прод Майстер Рівне» в особі директора ОСОБА_1 передало ОСОБА_1 у власність земельні ділянки, що мають наступні кадастр-рові номери: :01:029:0555; :01:029:0532; :01:029:0533; :01:029:0534; :01:029:0535; :01:029:0536; :01:029:0537; :01:029:0549. Акт №1 прийому-передачі нерухомого майна від 12.12.2017 складено в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчено.(т.1, арк.справи 235).

- копію заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) (про зняття обтяження щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:029: 0549) (т.1, арк.справи 227).

Матеріали справи також містять копію рішення господарського суду Рівненської області від 25.02.2019 у справі 918/229/18, яким зокрема встановлено факт недійсності рішення установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне», оформлених протоколом №01 від 08.10.2017 (т.1, арк.справи 47-51).

Крім того, факт недійсності акту прийому-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 уста-новлено рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.02.2019 у справі №918/370/18.

Судом першої інстанції встановлено та стверджується матеріалами справи, що редакція протоколу установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, який визнано недійсним рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.02.2019 у справі №918/229/18 відрізняється від редакції Протоколу установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, копію якого було надано Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

Так, в протоколі установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, на підставі якого фактично здійснена реєстрація ТзОВ «Прод Майстер Рівне», серед земельних діля-нок, які зазначені як внесок учасника ТзОВ «Прод Майстер» до статутного капіталу відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :01:029:0549. Натомість, в протоколі установ-чих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, копія якого в межах даної справи надана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради наявна інформація про передачу у власність ТзОВ «Прод Майстер Рівне» також і земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0549.

Вважаючи, що на підставі актів приймання-передачі та протоколу загальних зборів Позивач позбувся земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0549, а також вважаючи проведені державні реєстрації незаконними ТзОВ «Прод Майстер» просить визнати недійсними акти прий-мання-передачі нерухомого майна, визнати недійсним протокол установчих зборів засновників та скасувати рішення державного реєстратора.(т.1, арк.справи 1-11).

Як зазначалось вище, рішенням від 17.03.2021 у справі №918/1168/20 господарський суд Рівненської області задоволив позовні вимоги ТзОВ «Прод Майстер» у повному обсязі.(т.2, арк. справи 66-72).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Оскільки предметом даного спору є визнання недійсним протоколу установчих зборів зас-новників, а також актів приймання-передачі нерухомого майна до статутного фонду товариства, а в подальшому відчужено і зареєстровано за фізичною особою колегія суддів вважає, що спір стосується як корпоративних прав Позивача так і захисту права власності.

При цьому, на думку колегії суддів позовні вимоги належить розглядати в хронологічному порядку.

Однією з вимог позовної заяви є визнання недійсним Протоколу №01 установчих зборів засновників ТзОВ «Прод Майстер Рівне» від 08.10.2017, який складено з приводу створення заснов-никами ОСОБА_1 і ТзОВ «Прод Майстер» Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Прод Майстер Рівне». В протоколі зазначено, що частка ОСОБА_1 становить 60 000 грн (60%) і формується за рахунок грошового внеску, а частка ТзОВ «Прод Майстер» становить 40 000 грн (40%) і формується за рахунок внесення земельних ділянок, що мають наступні кадастрові номери: :01:029:0555; :01:029:0532; : 01:029:0533; :01:029:0534; :01:029:0535; :01:029:0536; :01:029:0537; : 01:029:0549.(т.1, арк.справи 233).

Судом першої інстанції встановлено та стверджується матеріалами справи, що редакція оспорюваного протоколу установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, який визнано недійсним рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.02.2019 у справі №918/229/18 відрізняється від редакції Протоколу установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, копію якого було надано Управлінням забезпечення надання адміністратив-них послуг Рівненської міської ради.

Так, в протоколі установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, на підставі якого фактично здійснена реєстрація ТзОВ «Прод Майстер Рівне», серед земельних діля-нок, які зазначені як внесок до статутного капіталу учасника-ТзОВ «Прод Майстер» відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :01:029:0549. Натомість, в протоколі установ-чих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне» №01 від 08.10.2017, копія якого в межах даної справи надана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради наявна інформація про передачу у власність ТзОВ «Прод Майстер Рівне» земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0549.

Колегія суддів звертає увагу, що стаття 15 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інте-ресу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 ЦК України). Перелік способів здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом визначений у частині другій статті 16 ЦК України, які мають універсальний характер і можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Згідно із частиною першою статті 162 ГПК України у позовній заяві Позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За змістом положень статті 4 та пункту 4 частини третьої статті 162 ГПК України, при зверненні до суду з позовом позивач самостійно визначає зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Аналіз зазначених правових норм надає підстави для висновку, що реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду особа (позивач) наводить у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес, ким воно порушено та спосіб його захисту. Позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Так, під пред-метом позову розуміється матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, а підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єк-тивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невиз-нання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефектив-ним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його пору-шення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Водночас, принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання).

Згідно зі ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У судовому порядку недійсним може бути визнано рішення позачергових загальних зборів учасників, а не протокол.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можли-вості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господар-ського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статут-ного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відпо-відної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, госпо-дарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням господарського суду Рівненської області від 25.02.2019 у справі №918/229/18, зокрема, визнано недійсними рішення установчих зборів заснов-ників Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», які відображені у прото-колі №01 від 08.10.2017. Тобто судовим рішенням встановлено, що події заснування ТзОВ «Прод Майстер Рівне» не було.

Натомість обґрунтовуючи вимогу про визнання недійсним протоколу №01 установчих збо-рів засновників ТзОВ «Прод Майстер Рівне» від 08.10.2017, Позивач посилається на його відмін-ність від протоколу, який вже був досліджений під час вирішення справи №918/229/18, зауважу-ючи, що на підставі оскаржуваного протоколу здійснено відчуження земельної ділянки з кадастр-ровим номером :01:029:0549.

Розглядаючи дану вимогу, колегія суддів приймає до уваги, що протокол є документом, який фіксує як факт проведення загальних зборів, так і прийняття загальними зборами рішення.

Існування різних редакцій протоколу №1 від 08.10.2017 рішення установчих зборів заснов-ників Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», за умови спростування у судовому порядку самої події проведення зборів, на переконання колегії суддів не свідчить про існування декількох рішень таких зборів, а тому жодна редакція протоколу від 08.10.2017 не може створювати будь-яких юридичних наслідків чи бути підставою для вчинення будь-яких подаль-ших дій як щодо вказаного товариства так і майна.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відпо-відно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених час-тиною другою статті 175 цього Кодексу.

За приписами п.2 ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Оскільки на момент прийняття рішення у даній справі вже набрало законної сили рішення у справі №918/229/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття провадження у справі №918/1168/20 в частині вимоги про визнання недійсним іншої редакції протоколу №1 від 08.10.2017.

Переглядаючи оскаржуване рішення в частині визнання недійсними Акту б/н від 08.10.2017 прийому-передачі нерухомого майна від 12.12.2017 та Акту прийому-передачі №1 нерухомого май-на колегія суддів вважає позов обґрунтованим з огляду на наступне.

Колегія суддів приймає до уваги, що факт недійсності акту прийому-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 встановлено судовими рішеннями у справі №918/370/18, яке набрало закон-ної сили.

При цьому, дослідивши матеріали справи та, зокрема акт прийому-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 щодо передачі ТзОВ «Прод Майстер» в якості вкладу до статутного капіталу ТзОВ «Прод Майстер Рівне» земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0532; земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0533; земельної ділянки з кадастровим №:01:029: 0534; земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0535; земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0536; земельної ділянки з кадастровим №: 01:029:0537; земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0555 господарські суди у справі №918/370/18 дійшли висновку про його недійсність саме як правочину.

Таким чином, передача Позивачем до статутного капіталу ТзОВ «Прод Майстер Рівне» у якості вкладу земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0549 не була предметом спору у справі №918/370/18.

У даній справі Позивач просить визнати недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 08.10.2017, видавник: Товариство з обмеженою відповідаль-ністю «Прод Майстер» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», на підставі якого здійснено перереєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0549 з ТзОВ «Прод Майстер» () на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Тобто, спір щодо визнання недійсним акту прийо-му-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 стосується у данному випадку лише земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0549.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недо-держання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Частинами 1-3, 5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повер-нення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкоду-вання.(ч.1 ст.216 ЦК України).

Пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначає, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом частин 1-3 статті 202 ЦК України: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односто-ронніми та дво- чи багатосторонніми (договори); одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами; односторонній правочин може створю-вати обов`язки лише для особи, яка його вчинила; односторонній правочин може створювати обов-язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Розглядаючи позовну вимогу Позивача про визнання недійсним правочину оформленого актом прийому-передачі із посиланням на відсутність вільного волевиявлення Позивача на укла-дення та підписання такого акту, в правовому полі нормативно-правового регулювання визнання договорів недійсними з огляду на його форму та правову природу, колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позов-них вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно частини 1 статті 144 ЦК України (в редакції, чинній на момент складення оспорюва-ного акту приймання-передачі нерухомого майна): статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників; розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів; статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна това-риства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на момент складення спірного акту приймання-передачі нерухомого майна): вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші мате-ріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресур-сами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об`єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Вклад, оцінений у гривнях, становить частку учасника та засновника у статутному капіталі товариства. Порядок оцінки вкладів визначається в установчих документах господарського това-риства, якщо інше не передбачено законом.

Як вже зазначалось, рішеннями господарських судів у справі №918/370/18, які набрали законної сили Акт приймання-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 визнано недійсним з підстав того, що зафіксоване в Акті волевиявлення Позивача не відповідало його внутрішній волі, також встановлено факт невчинення ОСОБА_6 підпису на Акті приймання-передачі, тому Акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 08.10.2017 суперечить вимогам ст.203 ЦК України та є недійсним.

Колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку із визнанням недійсними рішення установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне», оформлених протоколом №01 від 08.10.2017 та підтвердження відсутності такої події як створення товариства всі подальші дії щодо такої особи також підлягають визнанню недійсними.

У зв`язку із тим, що факт створення ТзОВ «Прод Майстер Рівне» спростовано в судовому порядку, зазначене товариство не могло в подальшому розпоряджатись жодним майном.

Вказаними обставинами спростовується фактична майнова участь Позивача у діяльності Відповідача-1, так само як і наміри та волевиявлення Позивача на створення Відповідача-1, чим зумовлюється висновок про відсутність правових підстав для внесення до статутного капіталу Відповідача-1 нерухомого майна за оскаржуваним правочином, яким є Акт приймання-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 в частині внесення земельних ділянок, оскільки створення Відпо-відача-1 всупереч приписам Закону України «Про господарські товариства» не було здійснено на засадах угоди, а оспорюваний правочин в частині внесення земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0549 суперечить, зокрема, вимогам частини 5 статі 203 ЦК України, за якими правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Крім того, як зазначалось вище, правочином, згідно зі статтею 202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми.

Дво- та багатосторонні правочини є договорами і водночас угодами, які засвідчують домов-леність сторін, мають вольову спрямованість, яка характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання осіб, що реалізується через відповідну об`єктивно виражену форму волевиявлення у вигляді вчи-нення юридичних дій, направлених на свідоме створення конкретного цивільного правового результату (наслідку), тому не можуть розглядатись як правочини ті фактичні дії (вчинки) осіб, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Слід зазначити, що за змістом нормативних законодавчих приписів внесення основних засобів та нематеріальних активів до статутного капіталу товариства прирівнюється до продажу або іншого відчуження, адже внаслідок внесення нерухомого майна до статутного капіталу іншої юридичної особи відбувається перехід права власності на таке нерухоме майно до цієї юридичної особи.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що за Актом №1 прийому-передачі нерухо-мого майна від 12.12.2017 також фактично відбулось відчуження, зокрема, земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0549.

Колегія суддів звертає увагу, що оскільки оспорювані Акти стали підставою для реєстрації за іншою особою права власності на майно Позивача, останній позбавлений можливості будь-яким іншим чином та способом захистити свої права.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що оформлення згідно Акту прийому-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 та Акту №1 прийому-передачі нерухомого майна від 12.12.2017 передачі земельних ділянок і, зокрема, відчуження земельної ділянки з кадастровим №: 01:029:0549 спрямоване на припинення у Позивача правомочностей власника щодо спірних земельних ділянок з одночасним набуттям таких Відповідачем-2, тому підпадає під ознаки право-чину, оскільки слугувало в даних правовідносинах більш широким завданням, ніж власне фіксація виконання будь-якого правочину відповідним актом.

Колегія суддів приймає до уваги, що Позивач заявив про визнання недійсним саме право-чину, а не визнання недійсним акту приймання-передачі, як документу на підтвердження передачі майна.

Із зазначених мотивів, апеляційний суд повністю відхиляє твердження апелянта, що оспо-рювані акти не можуть бути правочинами.

Оскільки, рішення установчих зборів ТзОВ «Прод Майстер Рівне», які відображені в прото-колі №01 від 08.10.2017 не можуть створювати жодних юридичних наслідків через їх недійсність, що встановлено господарськими судами, проте Акт №1 прийому-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 та Акт прийому-передачі нерухомого майна від 12.12.2017 стосовно земельної ділянки з кадастровим №:01:029:0549 складені на підставі недійсного рішення установчих зборів і спрямовані на набуття ТзОВ «Прод Майстер Рівне» та ОСОБА_1 правомочностей власника щодо спірних земельних ділянок і фактично є правочинами такі акти в силу ст.216 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

Позивач також заявив вимоги про скасування рішення Державного реєстратора Комуналь-ного підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівнен-ської області Власенка Володимира Івановича №38988893 від 27.12.2017 про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:029:0549 та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого на підставі вказаного рішення із припиненням речових прав на нерухоме майно та з відновленням попереднього запису про держав-ну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також скасування рішення Державного реєст-ратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38980799 від 27.12.2017 про державну реєстрацію припинення обтяження щодо земельної ділянки, з кадастровим номером :01:029:0549, та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого на підставі вказаного рішення.

Розглядаючи дані вимоги, колегія суддів наголошує, що у постанові від 30.06.2020 у справі №922/3130/19 Верховний Суд зробив висновок щодо застосування норми права, у якому зазначив, що пункти 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020) необхідно застосовувати таким чином:

«За змістом пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16.01.2020), на відміну від частини 2 статті 26 цього Закону у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасу-вання документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція вста-новлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєст-рацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухва-лення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, змі-ною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відпо-відно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, з 16.01.2020 законодавець виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, який (спосіб захисту) в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже не спроможний надати особі ефективний захист її прав.

Крім того, додатковим підтвердженням наведеного висновку є пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», згідно з яким судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про виз-нання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про дер-жавну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.» Подібні за змістом висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справах №906/516/19, №905/633/19, №922/2589/19, від 30.06.2020 у справі №922/3130/19, від 03.09.2020 у справі №914/1201/19.

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, тому апеляцій-ний суд вважає такою, що не підлягає задоволенню вимоги в частині скасування запису про дер-жавну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого на підставі рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38988893 від 27.12.2017 про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку, з кадастровим номером :01: 029:0549 із припиненням речових прав на нерухоме майно та з відновленням попереднього запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а також вимоги в частині скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вчиненого на підставі рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощан-ського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38980799 від 27.12.2017 про державну реєстрацію припинення обтяження щодо земельної ділянки, з кадастровим номером :01:029:0549.

Натомість зважаючи на приписи чинного законодавства належним способом захисту пору-шеного права є, зокрема, судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Відтак колегія суддів вважає, що вимоги Позивача про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощансь-кого району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38988893 від 27.12.2017 про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0549 та скасування рішення державного реєстратора Комунального підпри-ємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38980799 від 27.12.2017 про державну реєстрацію припинення обтяження щодо земельної ділянки, з кадастровим номером :01:029:0549 є належним способом захисту порушеного права і за таких обставин Позивач не буде позбавлений можливості ефективного захисту своїх порушених прав шляхом ухвалення судового рішення про скасування саме рішення проведену державну реєстрацію речових прав на спірне майно.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла станом на 08.10.2017 та 12.12.2017) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор прий-має рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самовря-дування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державним реєстратором в порушення вищезазначених норм було залишено поза увагою той факт, що підписи на актах приймання-передачі нерухомого майна не були посвідчені нота-ріально.

Таким чином, зважаючи на недоліки в документах, поданих для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0549 Державний реєстр-ратор повинен був відмовити в здійсненні такої державної реєстрації.

Матеріалами справи стверджується, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0549 було зареєстровано обтяжен-ня у вигляді заборони на нерухоме майно. Крім того, в Єдиному державному реєстрі також наявна інформація про припинення вищевказаного обтяження на підставі листа-повідомлення №08/11-12/17 від 11.12.2017 за підписом директора ТзОВ «Прод Майстер» Бакрова О.В.

Позивач стверджує, що вищевказаного листа, а також будь яких інших документів щодо припинення обтяження на земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0549 директор ТзОВ «Прод Майстер» Бакров О.В. чи будь які інші уповноважені особи ТзОВ «Прод Майстер» не видавали, не підписували та не подавали державним реєстраторам для припинення обтяження на земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), копія якої була надана Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради заявником зазначено ОСОБА_1 .

Крім того, у заяві, щодо зняття обтяжень із земельної ділянки було вказано неповний кадаст-ровий номер 0:01:029:054 замість :01:029:0549.

В долучених до матеріалів справи документах, наданих Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради відсутні будь-які документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_1 на вчинення дій від імені ТзОВ «Прод Майстер».

Відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав.

Згідно з ч.5 ст.18 вказаного Закону, у разі якщо державна реєстрація прав проводиться не у результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) орга-нами державної влади чи органами місцевого самоврядування, державний реєстратор обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи щодо вчи-нення дій, направлених на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав.

Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо особи, якій належить нерухоме майно на певному речовому праві, та щодо особи, яка набуває певних речових прав.

Відповідно до ч.7 ст.18 названого Закону, в разі подачі документів на державну реєстрацію уповноваженою на те особою встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність або відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про особу, уповноважену діяти від імені юридичної особи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, всупереч вищевказаним вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстра-тором не було встановлено повноваження особи, яка подала документи щодо державної реєстрації припинення іпотеки ТзОВ «Прод Майстер» на земельну ділянку.

Разом з тим, подача заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою є підставою для відмови в державній реєстрації прав.(п.2 ч.1 ст.24 названого Закону).

Матеріалами справи стверджується, що державний реєстратор повинен був відмовити в реєстрації припинення іпотеки ТзОВ «Прод Майстер» на земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0549, оскільки документи щодо вчинення реєстраційних дій було подано нена-лежною особою, тобто особою яка не мала відповідних повноважень щодо припинення такого обтяження.

Із вказаного мотиву, зняття іпотеки на земельну ділянку з кадастровим №:01: 029:0549 є неправомірним.

Відповідно до положень ст.9 та ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки виключно на підставі згоди іпотекодержателя. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Зважаючи на фактичну чинність іпотеки в силу положень ч.1 ст.216 ЦК України, у зв`язку з відсутністю правових підстав для її припинення, апеляційний суд дійшов висновку, що відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0549 на підставі протоколу №01 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне» від 08.10.2017; Акту прийому-передачі нерухомого майна б/н від 08.10.2017 та Акту №1 прийому-передачі нерухомого майна від 12.12.2017 вчинено без згоди іпотекодержателя земельної ділянки ТзОВ «Прод Майстер».

При цьому, реєстраційні дії чи їх скасування не призводять до виникнення, зміни чи при-пинення правовідносин за участю державного реєстратора. Державний реєстратор не є учасником правовідносин, що виникли на підставі реєстраційної дії, а тому й не може бути позивачем чи відповідачем у такій справі. Належними сторонами цих правовідносин є особи, права яких припи-няються чи набуваються внаслідок реєстраційної дії. Саме вони мають право на звернення до суду.

Належним Відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів вважає безпідставною позовну вимогу до Відповідача-3 Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського р-ну Рівненської області.

Враховуючи все вищевикладене, провадження у справі в частині визнання недійсним Протоколу, серія та номер: 01, від 08.10.2017 установчих зборів засновників ТзОВ «Прод Майстер Рівне» належить закрити з огляду на існування судового рішення у справі 918/229/18, яким визнано недійсними рішення установчих загальних зборів, оформлені вказаним протоколом.

Обґрунтованим є позов в частині визнання недійними Акту приймання-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 щодо передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0549 у власність Товариству з обмеже-ною відповідальністю «Прод Майстер Рівне» та Акту приймання-передачі нерухомого майна №1 від 12.12.2017 в частині передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне» земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0549 у власність ОСОБА_1 .

Крім того, з огляду на вимоги чинного законодавства, підлягає задоволенню позов в частині скасування рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38988893 від 27.12.2017 про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0549 та скасування рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38980799 від 27.12.2017 про державну реєстрацію припинення обтяження щодо земельної ділянки, з кадастровим номером :01: 029:0549.

В решті позову належить відмовити.

Крім того, з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги та часткове задоволення позову підлягають розподілу судові витрати на підставі статті 129 ГПК України.

Так, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне» та з ОСОБА_1 належить стягнути на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» по 4 204 грн витрат зі сплати судового збору.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги Відповідача-2 та часткового скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають зна-чення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викла-дених в рішенні, що призвело до ухвалення частково необґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 231, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 17.03.2021 у справі №918/1168/20 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 17.03.2021 у справі №918/1168/20 скасувати та викласти його резолютивну частину в новій редакції:

«1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» задоволити частково.

2. Закрити провадження у справі №918/1168/20 в частині визнання недійсним Протоколу, серія та номер: 01, від 08.10.2017 установчих зборів засновників ТзОВ «Прод Майстер Рівне».

3. Визнати недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна від 08.10.2017 в частині передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0549 у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне».

4. Визнати недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна №1 від 12.12.2017 в частині передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне» земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0549 у власність ОСОБА_1 .

5. Скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстра-ційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Володимира Івановича №38988893 від 27.12.2017 про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:029:0549.

6. Скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстра-ційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенка Воло-димира Івановича №38980799 від 27.12.2017 про державну реєстрацію припинення обтяження щодо земельної ділянки, з кадастровим номером :01:029:0549.

7. В решті позову відмовити.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер Рівне» (33003, м.Рівне, вул.Гагаріна, 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідаль-ністю «Прод Майстер» (33024, Рівненська обл., м.Рівне, вул.Млинівська, 23, ) 4204 грн витрат зі сплати судового збору.

9. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» (33024, Рівненська обл., м.Рівне, вул. Млинівська, 23, ) 4204 грн витрат зі сплати судового збору.

10. Видати накази.»

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

4. Матеріали справи №918/1168/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.