ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1082/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»
про стягнення 1598136,56 грн.
за участю представників:

позивача:Мажера І.О. адвокат, ордер від 21.01.2021 серії ОД № 298727
відповідача:не з`явились
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (далі відповідач) про стягнення 1598136,56 грн., з яких 1000000 грн. основний борг, 100915,36 грн. інфляційні втрати, 37703,92 грн. 3% річних та 459517,28 грн. пеня.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 08.07.2020 № 16/2020 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар та надані послуги у строк встановлений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2021 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 18.05.2021. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання зобов`язань за договором поставки від 08.07.2020 № 16/2020 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар та надані послуги у строк встановлений договором; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адреси їх місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На адресу Господарського суду Київської області від ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання від 31.05.2021 № 706/05-21, в якому товариство просило суд відкласти підготовче засідання та продовжити строк для подачі відзиву на позовну заяву. Вказане клопотання мотивоване тим, що генеральний директор товариства у період з 05.05.2021 по 14.05.2021 перебував у відпустці, а по її закінченню відбув у відрядження з 17.05.2021 по 28.05.2021, а тому ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» не мало можливості заключити договір про надання правової допомоги на представництво з адвокатом та надати йому достатньо часу для повного і всебічного з`ясування та дослідження всіх обставин спору.

В судовому засіданні призначеному на 01.06.2021 дослідивши клопотання ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» від 31.05.2021 № 706/05-21 в частині відкладення підготовчого засідання, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в його задоволенні в частині відкладення підготовчого засідання, про що відображено в протоколі судового засідання від 01.06.2021, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як на підставу відкладення розгляду справи відповідач посилається на перебування генерального директора товариства у період з 05.05.2021 по 14.05.2021 у відпустці, а по її закінченню перебував у відрядженні з 17.05.2021 по 28.05.2021, а тому ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» не мало можливості заключити договір про надання правової допомоги на представництво з адвокатом та надати йому достатньо часу для подальшого справедливого захисту своїх прав під час розгляду справи.

Згідно ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З наведи положень ГПК України вбачається, що юридична особа може брати участь в судовому процесі не лише через представника (адвоката), а особисто (самопредставництво) (керівник, директор юридичної особи та ін.).

У поданому клопотанні про відкладення розгляду справи відповідач не наводить підстав та не надає відповідні докази, які підтверджують неможливість його явки в судове засідання призначене на 01.06.2021, а тому відсутні підстави, визначені, зокрема, ч. 2 ст. 202 ГПК України для відкладення розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2021 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2021 о 10:50.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у даній справі відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про продовження строку подачі відзиву на позовну заяву, яке міститься в клопотанні про відкладення підготовчого засідання вих. № 706/05-21 від 31.05.2021 (вх. № суду 13616/21 від 01.06.2021).

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС» надійшла заява про подання додаткових доказів судових витрат від 01.06.2021, в якій позивач зазначає, що він на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України подасть докази щодо понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

До початку розгляду справи по суті від ТОВ «Науково-виробнича компанія «Імперіум» надійшла заява від 25.06.2021 № 25/06-2021 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ «Науково-виробнича компанія «Імперіум». Вказана заява мотивована тим, що ТОВ «НВК «Імперіум» є засновником (власником) ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» із часткою у статутному капіталі 100%, а тому є пов`язаними юридичними особами, у зв`язку з чим будь-які обставини, дії, події, що стосуються відповідача, які вливають на права, інтереси, обов`язки та майновий стан останнього, також мірою стосуються і ТОВ «НВК «Імперіум». Також ТОВ «НВК «Імперіум» зазначає, що даний спір безпосередньо має до нього відношення, оскільки ТОВ «НВК «Імперіум», як засновник ТОВ «НВК «Техімпекс» відповідно до ст. 142 ГК України та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» бере участь у розподілі прибутку (доходу) товариства.

В судовому засіданні призначеному на 29.06.2021 дослідивши заяву ТОВ «Науково-виробнича компанія «Імперіум» від 25.06.2021 № 25/06-2021 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ «Науково-виробнича компанія «Імперіум», суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в її задоволенні, про що відображено в протоколі судового засідання від 29.06.2021, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 219 ГК України за невиконання або неналежне виконання господарських зобов`язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає належним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного управління майном, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами. Засновники суб`єкта господарювання не відповідають за зобов`язаннями цього суб`єкта, крім випадків, передбачених законом або установчими документами про створення даного суб`єкта.

Статтею 96 ЦК України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

За вказаних обставин, факт того, що ТОВ «Науково-виробнича компанія «Імперіум» є засновником ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» ніяким чином у даному провадженні не впливає на взаєморозрахунки між двома господарюючими суб`єктами - сторонами у даній справі, та як наслідок рішення господарського суду у даній справі не може вплинути на права та обов`язки ТОВ «Науково-виробнича компанія «Імперіум» щодо однієї із сторін у справі. За таких обставин подана заява є недоведена та безпідставна, в зв`язку з чим суд відмовив в її задоволенні.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки від 08.07.2020 № 16/2020 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобов`язався передати відповідачу покупцю два комплекти «Автоматизоване робоче місце NaviServ оператора поста технічного спостереження (комплект обладнання та програмного забезпечення)» (далі АРМ ПТС) та надати покупцю супутні послуги з його встановлення та повного підключення (далі товар) для двох постів технічного спостереження (далі ПТС) за номенклатурою та у кількості згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору, покупець зобов`язався прийняти цей товар та сплатити його вартість на умовах визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура та ціна товару вказуються в специфікації (додаток № 1 «Специцікація»), яка є невідємною частиною договору.

Ціна договору становить 6695040 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 1115840 грн. (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору розрахунок за поставлені товари здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, або вказаний в його реквізитах.

Пунктом 4.3 договору розрахунки за поставлені товари здійснюються таким чином: покупець сплачує попередню оплату (аванс) у розмірі 100% від ціни договору згідно графіку платежів: перший платіж: 1800000 грн. до 18.07.2020; другий платіж 1800000 грн. до 30.08.2020; третій платіж 3095040 грн. після проведення монтажу на об`єктах, але не пізніше ніж за п`ять днів до початку здачі робот покупцю.

Відповідно до п. 4.6 договору датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно п. 5.7 договору товар вважається прийнятим покупцем після проведення аналізу його якості або проведення випробувань товару та підписання обома сторонами акта приймання-передачі товару. Підписання цього акту фіксує виконання постачальником зобов`язань по договору та перехід права власності на товар від постачальника до покупця.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, а в частині зобов`язань до повного їх виконання. Якщо жодна із сторін за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати даний договір, він вважається пролонгованим на 1 (один) календарний рік п. 91, 9.2 договору).

В додатку № 1 до договору сторони погоди специфікацію «Автоматизоване робоче місце NaviServ оператора поста технічного спостереження (комплект обладнання та програмного забезпечення)» та супутні послуги з його встановлення та повного підключення, в якій погодили найменування, ціну обладнання, а саме: автоматизоване робоче місце NaviServ оператора поста технічного спостереження (комплект обладнання та програмного забезпечення)» в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 3872000 грн. (за 2 к-т), приймач сигналів автоматичної ідентифікаційної системи Furuno FA-30 у комплекті в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 132200 грн. (за 2 к-т); приймач GPS Furuno GP-330B/NMEA0183 в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 52694,40 грн. (за 2 к-т); матеріали, роботи з встановлення та пуску й налагоджування обладнання та ПЗ АРМ ПТС, тестування обладнання та навчання персоналу ПТС, здача замовнику в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 1522305,60 грн. (за 2 к-т). Разом без ПДВ 5579200 грн., з ПДВ 66950040 грн.

В додатку № 2 сторони погодили технічні умови на «Автоматизоване робоче місце NaviServ оператора поста технічного спостереження (комплект обладнання та програмного забезпечення)» та супутні послуги з його встановлення та повного підключення.

В додатку № 3 до договору сторони погодили протокол Угоди про договірну ціну товару за договором у розмірі 6695040 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 1115840 грн.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу два комплекти обладнання «Автоматизоване робоче місце NaviServ оператора поста технічного спостереження (комплект обладнання та програмного забезпечення)» та виконав послуги з його встановлення та повного підключення обладнання ПТС загальною вартістю 6695040 грн., що підтверджується відповідним актом здачі-приймання від 19.11.2020 № 5, який підписаний в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені їх печатками, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

У вказаному акті здачі-приймання від 19.11.2020 № 5 вказано, що загальна вартість обладнання скаладає 4868273,28 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 811378,88 грн.: автоматизоване робоче місце NaviServ оператора поста технічного спостереження (комплект обладнання та програмного забезпечення)» в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 3872000 грн. (за 2 к-т), приймач сигналів автоматичної ідентифікаційної системи Furuno FA-30 у комплекті в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 132200 грн. (за 2 к-т); приймач GPS Furuno GP-330B/NMEA0183 в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 52694,40 грн. (за 2 к-т). Послуги з встановлення обладнання та повного його підключення виконано на суму 1826766,72 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 304461,12 грн.,: матеріали, роботи з встановлення та пуску й налагоджування обладнання та ПЗ АРМ ПТС, тестування обладнання та навчання персоналу ПТС, здача замовнику в кількості 2 к-т, вартістю без ПДВ 1522305,60 грн. (за 2 к-т).

Вказаним актом сторони засвідчили, що обладнання передано та послуги виконані в повному обсязі згідно умов договору від 08.07.2020 № 16/2020. Зауваження відсутні. Покупець претензій по об`єму, якості та строкам надання обладнання та послуг немає.

Відповідач частково розрахувався за передане обладнання та виконані послуги з його встановлення та повного підключення в сумі 5695040 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 10.07.2020 № 25 на суму 1800000 грн., від 28.09.2020 № 5827 на суму 200000 грн., від 02.11.2020 № 6092 на суму 100000 грн., від 10.11.2020 № 6133 на суму 500000 грн., від 30.11.2020 № 6272 на суму 500000 грн., від 02.12.2020 № 6326 на суму 300000 грн., від 12.01.2021 № 6872 на суму 1295040 грн., від 25.02.2021 № 7489 на суму 500000 грн., від 12.03.2021 № 7641 на суму 500000 грн., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач свої договірні зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за передане обладнання та надані послуги з його встановлення у строк встановлений договором не виконав, у зв`язку з чим позивачем була надіслана відповідачу претензія від 08.02.2021 № 210208/1 про погашення заборгованості за договором від 08.07.2020 № 16/2020 в сумі 2180036 грн. Надіслання вказаної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення від 08.02.2021, накладною «Укрпошта» від 08.02.2021 № 437, фіскальним чеком «Укрпошта» від 08.02.2021. Відповідач отримав вказану претензію 17.02.2021, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 08.02.2021 № 437. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, своїх зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за передане обладнання та надані послуги з його встановлення не виконав, у зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в сумі 1000000 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю переданого обладнання та наданих послуг з його встановлення.

Оскільки укладений між сторонами у справі договір поставки від 08.07.2020 № 16/2020 є змішаним та має ознаки договору поставки та надання послуг, то суд до спірних правовідносин застосовує законодавство яке регулює правовідносини поставки та надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за передане обладнання та надані послуги з його встановлення у строк визначений договором, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 1000000 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 1000000 грн. основного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за передане обладнання та надані послуги з його встановлення у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 31.08.2020 по 05.04.2021 складають 100915,36 грн., 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 31.08.2020 по 05.04.2021 складають 37703,92 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірними, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи.

Також, позивач на підставі п. 6.1.2 договору просить стягнути з відповідача за порушення строків оплати, встановлених в договорі, пеню в розмірі 0,1 % від суми невчасно перерахованих коштів, за кожен день затримки оплати, яка за розрахунком позивача за загальний період прострочення з 31.08.2020 по 05.04.2021 складає 459517,28 грн.

Згідно з положенням п. 6.1.2 договору за порушення строків оплати, встановлених в додатку (специфікації) договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від суми невчасно перерахованих коштів за поставлений товар, за кожний день затримки оплати, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої НБ, що діяла у за період, коли відбулось таке порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи, що п. 6.1.2 договору сторонами передбачена пеня у розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а також враховуючи, що подвійна облікова ставка в заявлений період була менша ніж 0,1%, то судом розрахована пеня виходячи з узгодженого сторонами в договорі розміру пені, а саме подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у за період прострочення.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком пені, який зроблений судом з урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, періоду нарахування пені заявленого позивачем, виходячи з розміру пені подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у за період прострочення, стягненню підлягає пеня в розмірі 151755,72 грн. В решті заявленої до стягнення суми пені в розмірі 307761,56 грн. суд відмовляє, з огляду на безпідставність вимог у вказаній частині, позаяк вона всупереч положень ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п. 6.1.2 договору нарахована на прострочені суми грошового зобов`язання з застосуванням розміру пені 0,1 %, що перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за передане обладнання та надані послуги з його встановлення у строк визначений договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1000000 грн. основного боргу, 100915,36 грн. інфляційних втрат, 37703,92 грн. 3% річних, 151755,72 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог про стягнення 307761,56 грн. пені суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, ч. 9 ст. 165, ч. 2. ст. 178, ст.ст. 129, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про стягнення 1598136,56 грн., з яких 1000000 грн. основний борг, 100915,36 грн. інфляційні втрати, 37703,92 грн. 3% річних та 459517,28 грн. пеня задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 14, ідентифікаційний код 32499006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС» (65044, м. Одеса, вул. Піроговська, 13/1, ідентифікаційний код 20957 (один мільйон) грн. основного боргу, 100915 (сто тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 36 коп. інфляційних втрат, 37703 (тридцять сім тисяч сімсот три) грн. 92 коп. 3% річних, 151755 (сто п`ятдесят одну тисячу сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 72 коп. пені, 19355 (дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 63 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про стягнення 307761,56 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 05.07.2021.

Суддя Ю.В. Подоляк