ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2021 р. Справа№ 910/3379/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.05.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020

у справі №910/3379/20 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес»

про стягнення 215 233,20 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» про стягнення 215 233,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу №115-СНАБ від 03.04.2019 щодо строків поставки товару та якості поставленого товару, у зв`язку із чим позивачем нараховано до стягнення неустойку за прострочення поставки в сумі 20 638,80 грн, штраф за прострочення поставки в сумі 29 484,00 грн, неустойку за порушення строків виконання вимог щодо заміни товару в сумі 80 870,40 грн, неустойку за поставку неякісного товару в сумі 84 240,00 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі № 910/3379/20 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» неустойку за прострочення поставки в сумі 20 638 грн 80 коп, штраф за прострочення поставки в сумі 29 484 грн, неустойку за порушення строків виконання вимог щодо заміни товару в сумі 80 870 грн 40 коп, неустойку за поставку неякісного товару в сумі 84 240 грн та 3 228 грн. 50 коп витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивоване тим, що відповідач, викладених позивачем обставин не спростував, доказів, які б підтверджували належну якість поставленого обладнання не надав.

Суд зазначив, що самі лише паспорти електродвигунів, які фіксують технічні характеристики, не є доказом їх належної якості.

Посилання, на складений сторонами акт від 17 жовтня 2019 року, не прийнято судом до уваги, оскільки останній відсутній в матеріалах справи.

З огляду на встановленні судом обставини, суд дійшов висновку про поставку відповідачем позивачу неякісного товару за видатковою накладною № Е-514 від 01.08.2019.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еквівес» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/3379/20 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3379/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 року у справі №910/3379/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.08.2020.

20.07.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою від 21.10.2020 відкладено розгляд справи, зобов`язано Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Еквівес» здійснити спільний огляд та дефектування електродвигунів: АДЧР 355 MLB6 «B» Y2 № 190420885 дата випуску 2019 рік та АДЧР 355 MLB6 «B» Y2 № 190420886 дата випуску 2019 рік, з залученням кваліфікованих спеціалістів та складенням відповідного висновку.

З метою складення висновку, зобов`язано Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»:

- Залучити спеціалістів, які мають кваліфікацію та відповідне обладнання для здійснення дефектування двигунів.

- Завчасно, не менше ніж за три робочі дні, повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «Еквівес» про дату, час та місце проведення огляду та дефектування, та забезпечити допуск представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» до електродвигунів.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Еквівес» направити у визначені позивачем дату, час та місце, свого повноважного представника для здійснення спільного огляду та дефектування електродвигунів.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Еквівес» надати суду у строк до 16.11.2020 акт спільного огляду та дефектування електродвигунів з висновками спеціалістів, а також: документи, що підтверджують кваліфікацію залучених спеціалістів; документи щодо повірки вимірювальних приладів, які будуть використані при огляді та дефектуванні.

21.12.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до документів на виконання ухвали суду від 21.10.2020, а саме акту дослідження електродвигунів від 16.12.2020, методики випробувань електродвигунів виробництва ТОВ «Еквівес», а також документів щодо повноважень осіб які безпосередньо брали участь у дефектуванні.

Крім того, представником відповідача зазначено, що візуальний огляд двигунів не виявив зауважень та недоліків, при цьому представники позивача відмовили у підключенні двигунів до електромережі з метою проведення дефектування з огляду на відсутність технічної можливості.

30.12.2020 від представника позивача надійшло клопотання про долучення актів обстеження електродвигунів від 16.12.2020 та від 17.10.2020.

Розгляд справи не одноразово відкладався.

26.052021 до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано відрядженням представника та неможливістю направити у судове засідання іншого повноважного представника.

Представник позивача у судове засідання з`явився та надав пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, яке прийнято з грубим порушенням норм матеріального права та без фактичного з`ясування обставин справи.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено хронологію подій, з яких виникли спірні правовідносини.

Крім того, відповідач вказує, що судом не було належним чином досліджено питання якості поставленого обладнання, що призвело до безпідставних висновків про поставку двигунів неналежної якості та, як наслідок, безпідставного задоволення вимог про стягнення штрафних санкцій.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач вказує, що судом першої інстанції було надано належну оцінку матеріалам справи та наявним в ній доказам та обґрунтовано відхилено заперечення відповідача проти позову.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні 26.05.2021 представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 26.05.2021 до суду від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши доводи клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що представником відповідача до клопотання не додано жодного доказу, який би підтверджував наявність підстав, які об`єктивно перешкоджають представнику відповідача з`явитись у судове засідання, при цьому, справа розглядається досить тривалий час і її безпідставне відкладення може призвести до затягування судового процесу та порушення прав учасників судового процесу, а тому колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представника відповідача.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

14.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквівес» виставлено Комунальному підприємству «Кривбасводоканал» рахунок №Е-514 з підставою для оплати : Договір №203СНАБ від 25.06.2018.

29.03.2019 позивачем проведено часткову оплату згідно виставленого рахунку №Е-514 від 14.03.2019.

03.04.2019 між Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» (надалі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквівес» (надалі - постачальник) був укладений Договір купівлі-продажу № 115-СНАБ (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця обладнання згідно зі Специфікаціями, а покупець зобов`язався прийняти вказане обладнання та сплатити його вартість на умовах, передбачених цим Договором та відповідними Специфікаціями.

Відповідно до п.10.3. Договору сторони домовилися, що умови договору застосовуються до відносин, які виникли з 24.01.2019 (до укладення договору) згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2.1. Договору кількість, номенклатура обладнання вказуються в Специфікаціях до Договору, які є його невід`ємною частиною.

Так, відповідно до Специфікації №1 до Договору постачальник зобов`язався передати у власність покупця обладнання, а саме: електродвигун АДЧР 355 MLB 6 «В» 315 кВт 1000 об/хв, у кількості 2 шт., загальною вартістю 421 200,00 грн з ПДВ.

01.08.2019 відповідач здійснив поставку позивачу двох електродвигунів АДЧР 355 MLB 6 «В» 315 кВт 1000 об/хв. На загальну суму 421 200,00 грн.

01.08.2019 позивач здійснив часткову оплату товару на суму 168 480,00 грн згідно платіжного доручення № 1886, цільове призначення платежу - часткова оплата за електродвигун зг. рах. №Е-514 від 14.03.2019 Дог. №203СНАБ від 25.06.2018. ПДВ - 28080,00 грн. Не потребує конкурсних торгів.

02.09.2019 позивач здійснив оплату на суму 126 360,00 грн згідно платіжного доручення № 9348, цільове призначення платежу - кінцева оплата за електродвигун зг. рах. №Е-514 від 14.03.2019 Дог. №203СНАБ від 25.06.2018. ПДВ - 21060,00 грн. Не потребує конкурсних торгів.

Електродвигун АДЧР 355 MLB 6 «В» 315 кВт 1000 об/хв (заводський № 190420885) був введений в експлуатацію 08.10.2019, про що позивачем був складений Акт введення в експлуатацію обладнання.

09.10.2019 позивачем був складений Дефектний акт № 9/E про те, що під час пробного запуску електрообладнання насосного агрегату №5 Радушанського водопідготовчого комплексу було виявлено перегрів корпусу статора електродвигуна АДЧР 355 MLB 6 «В», заводський № 190420885. Статор електродвигуна нагрівся до температури 100 С. Напруга в мережі 383 В. частота мережі 49,4 Грц, струм електродвигуна 533 A. При замірі струмового навантаження на холостому ході електролабораторією позивача було заміряно 120 A, електродвигун не відповідає заявленій потужності 315 кВт.

Під час пробного запуску на холостому ході Електродвигуна АДЧР 355 MLB 6 «В» 315 кВт 1000 (заводський № 190420886) був заміряний струм холостого ходу, 120А. Напруга в мережі 383 В, частота мережі 49,4 Грц, щодо заявленої потужності 315 кВт електродвигун не відповідає, про що позивачем був складений Дефектний акт № 10/E від 11.10.2019. Таким чином, даний електродвигун в експлуатацію не вводився у зв`язку з невідповідністю заявленої потужності.

13.02.2020 позивачем був надісланий відповідачу лист за вих.№1768 від щодо уточнення призначення платежу у зв`язку з тим, що відповідачем в рахунку №E-514 від 14.03.2019 не правильно був вказаний номер договору (№230-СНАБ від 25.06.2018. замість №115-СНАБ від 03.04.2019).

03.03.2020 Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» звернулось з позовом у даній справі.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що на виконання Договору №115-СНАБ від 03.04.2019 відповідачем було поставлено обладнання з простроченням та неналежної якості, що є підставою для застосування штрафних санкцій.

Дослідивши спірні правовідносини, колегією суддів встановлено що в пункті до п.10.3. Договору №115-СНАБ від 03.04.2019 сторони домовилися, що умови договору застосовуються до відносин, які виникли з 24.01.2019 (до укладення договору), однак які саме правовідносини підлягають під регулювання спірним договором не визначено.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок на оплату та часткова оплата товару відбулась до укладення Договору №115-СНАБ від 03.04.2019 та містить посилання на Договір №230-СНАБ від 25.06.2018, який в матеріалах справи відсутній і, незважаючи на доводи представника відповідача, про його наявність так і не був наданий суду на підтвердження його існування, при цьому і подальші оплати за товар відбувались з посиланням на Договір №230-СНАБ від 25.06.2018.

Однак видаткова накладна від 01.08.2019 містить посилання саме на Договір №115-СНАБ від 03.04.2019, а отже колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновками суду першої інстанції, що спірні правовідносини, не зважаючи на помилки в призначення платежу, мають регулюватись саме Договором №115-СНАБ від 03.04.2019.

Водночас, Договір №115-СНАБ від 03.04.2019 та специфікація до нього не містять конкретної дати, коли мало бути здійснено поставку товару, а лише містять порядок визначення вказаної дати.

Відповідно до п. 4 Специфікації № 1 до Договору №115-СНАБ від 03.04.2019 термін поставки: протягом 75 календарних днів з моменту здійснення 30% передоплати, але не пізніше 5 календарних днів з моменту здійснення 70% передоплати.

Колегією суддів було досліджено платіжні доручення, на підставі яких позивачем здійснювалась оплата і встановлено, що платіжне доручення № 5821 від 29.03.2019 на оплату 126 360,00 грн не містить відомостей, що це є саме передоплата в розмірі 30% передбачена специфікацією № 1 до Договору №115-СНАБ від 03.04.2019, зокрема, з огляду на те, що ні самого Договору ні специфікації до нього не існувало. При цьому, ні в Договорі ні в специфікації ні в подальшій переписці сторони не узгоджували, що строк на поставку обладнання має розраховуватись з моменту оплати за платіжним дорученням яке було виконано до укладення спірного Договору.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що поставка обладнання відбулась в день, коли відповідачем здійснено другий платіж за обладнання, 01.08.2019, тобто станом на 01.08.2019 позивачем було сплачено 70% від вартості двигунів, а отже обов`язок по поставці мав бути виконаний до 06.08.2019, а фактично був виконаний 01.07.2019, а отже у колегії суддів відсутні підстави вважати, що двигуни було поставлено з простроченням яке б могло бути підставою для стягнення штрафних санкцій.

При цьому, посилання відповідача в листі №2474 від 01.07.2019 на згоду відшкодувати збитки за несвоєчасну поставку не звільняє позивача від обов`язку довести факт прострочення.

Щодо посилань позивача на поставку товару неналежної якості, як на підставу для застосування штрафних санкцій, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 2.2., 2.3. Договору встановлено, що якість обладнання повинна відповідати нормам, визначеним сертифікатами виробника, діючим стандартам (ТУ, ДСТУ, технічній документації) для цього виду обладнання, а також спеціальним технічним вимогам, якщо такі встановлені угодою сторін та відображені у Специфікаціях. Гарантія відповідності обладнання даним вимогам підтверджується сертифікатом або паспортом якості постачальника або виробника (у разі, якщо постачальник не є виробником), які направляються на адресу покупця при кожному постачанні обладнання.

Згідно з п. 2.4. Договору постачальник гарантує придатність обладнання для промислової експлуатації відповідно до технологічних умов виробництва покупця.

Специфікацією № 1 до Договору обумовлені якісні характеристики обладнання, зокрема його потужність 315 кВт 1000 об/хв.

Електродвигун АДЧР 355 MLB 6 «В» 315 кВт 1000 об/хв (заводський № 190420885) був введений в експлуатацію 08.10.2019, про що позивачем був складений Акт введення в експлуатацію обладнання.

09.10.2019 позивачем був складений Дефектний акт № 9/E про те, що під час пробного запуску електрообладнання насосного агрегату №5 Радушанського водопідготовчого комплексу було виявлено перегрів корпусу статора електродвигуна АДЧР 355 MLB 6 «В», заводський № 190420885. Статор електродвигуна нагрівся до температури 100 С. Напруга в мережі 383 В. частота мережі 49,4 Грц, струм електродвигуна 533 A. При замірі струмового навантаження на холостому ході електролабораторією позивача було заміряно 120 A, електродвигун не відповідає заявленій потужності 315 кВт.

Під час пробного запуску на холостому ході Електродвигуна АДЧР 355 MLB 6 «В» 315 кВт 1000 (заводський № 190420886) був заміряний струм холостого ходу, 120А. Напруга в мережі 383 В, частота мережі 49,4 Грц, щодо заявленої потужності 315 кВт електродвигун не відповідає, про що позивачем був складений Дефектний акт № 10/E від 11.10.2019. Таким чином, даний електродвигун в експлуатацію не вводився у зв`язку з невідповідністю заявленої потужності.

Відповідно до п. 2.7. Договору постачальник зобов`язаний за свій рахунок усунути виявлені дефекти шляхом виправлення або заміни неякісного обладнання у 10 денний термін з дати отримання відповідної вимоги покупця. Усі витрати, пов`язані з цим (включаючи транспортні) несе постачальник, що поставив обладнання з браком.

В зв`язку з невідповідністю обладнання якісним показникам, визначеним договором, Специфікацією № 1 до Договору, позивачем на адресу відповідача були направлені вимоги за вих.№ 5750 та вих.№ 5784 від 11.10.2019 щодо заміни поставленого за Договором неякісного обладнання протягом 10 днів з дня отримання даних вимог.

Вказані вимоги відповідачем були отримані 21.10.2019, але у встановлений термін і на дату позовної заяви заміна поставленого за договором обладнання відповідачем не здійснена.

На електронну пошту позивача відповідачем направлені відповіді (лист вих.№4307, вих.№4308 від 25.10.2019), в яких відповідачем, зокрема, підтверджується отримання вимог Позивача 21.10.2019 та запропоновано здійснити додаткового конструктивного покращення електродвигунів.

Відповідно до п.7.4. Договору, у разі порушення термінів виконання постачальником вимог покупця про усунення виявлених недоліків (дефектів) обладнання щодо заміни обладнання постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 0,3% від вартості неякісного обладнання за кожен день прострочення.

У зв`язку із порушення термінів виконання постачальником вимог покупця про усунення виявлених недоліків (дефектів) обладнання щодо заміни обладнання позивач просить суд стягнути з відповідача 80 870,40 грн неустойки.

Згідно п. 7.3. Договору у разі постачання обладнання неналежної якості постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 20% від вартості обладнання неналежної якості.

Водночас, відповідач у своїх листах на адресу позивача та суду зазначав, що обладнання відповідає заявленим характеристикам і, зокрема, нагрів до 100 градусів Цельсія не є критичним, з огляду на те, що клас нагріво-стійкості ізоляції обмотки передбачає максимальну температуру нагрівання в 155 градусів Цельсія, а показники потужності на холостому ходу не свідчать про брак потужності яку двигун може видати під навантаженням, що свідчить про належну якість обладнання.

Враховуючи, що дефекті акти від 09.10.2019 та 11.10.2019 складені представниками позивача без участі представників постачальника, колегією суддів було вирішено зобов`язати представників сторін здійснити спільне дефектування двигунів з залученням спеціалістів.

На виконання вимог суду, позивачем направлено відповідачу листа від 10.12.2020 з пропозицією направити спеціалістів для обстеження електродвигунів.

У відповідь на вказаний лист директором відповідача направлено позивачу лист від 11.12.2020 з повідомленням про готовність направити представників для огляду двигунів 16.12.2020.

Позивачем направлено відповідачу лист від 14.12.2020 про готовність прийняти спеціалістів 16.12.2020 та запропоновано відповідачу, як виробнику, визначитись з методикою проведення огляду.

За результатами дослідження електродвигунів було складено акт від 16.12.2020, підписаний представниками позивача та відповідача, в якому зазначено, що за результатами зовнішнього огляду зауважень до обладнання немає, водночас, підключення та перевірка в роботі є неможливим з технічних причин.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судом було надано сторонам час та можливість підтвердити обставини на які вони посилаються за допомогою належних та допустимих доказів, водночас позивач посилається на поставку товару неналежної якості і на нього падає тягар доказування неналежної якості поставленого обладнання. Майно фізично перебуває у позивача і він не забезпечив можливість підключення двигунів до електричної мережі для їх перевірки на виконання вимог суду. Колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений права та можливості направити спірне обладнання до спеціалізованої установки для перевірки його на відповідність заявленим технічним характеристикам або повідомити суд про неможливість підключення обладнання, однак відповідні дії ним вчинені не були. Колегія суддів наголошує, що обов`язком суду є сприяння учасникам процесу у захисті їх прав та охоронюваних законом інтересів, однак суд не може брати на себе функції по збиранню доказів та вчиняти відповідні дії замість учасників процесу.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що двигуни задиміли після тестового запуску у 2019 році, також не підтверджено жодним належним та допустимим доказом.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідачем було поставлено обладнання яке не відповідає специфікації чи таке, що містить дефекти які можуть бути підставою для стягнення заявлених штрафних санкцій, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів порушення відповідачем умов Договору яке б могло бути підставою для застосування штрафних санкцій.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів обґрунтованості заявленої до стягнення суми штрафних санкцій, а тому наявні підстав для відмови у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 673 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Нормами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст.268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Згідно ч. 7 ст. 269 Господарського кодексу України у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено належними та допустимими доказами існування Договору №230-СНАБ від 25.06.2018, а отже і факту заявлення позову з неналежних підстав, а тому спірні правовідносини розглядаються з урахуванням положень Договору №115-СНАБ від 03.04.2019.

Водночас, колегія суддів зазначає, що умови Договору №115-СНАБ від 03.04.2019 та специфікації до нього не містять жодних посилань на платіжне доручення, за яким позивачем було сплачено частину вартості двигунів до укладення договору, а тому у суду відсутні підстави вважати, що строк на поставку двигунів фактично розпочався до укладення Договору №115-СНАБ від 03.04.2019 який передбачав поставку спірного обладнання, а тому колегія суддів відхиляє доводи позивача про прострочення відповідачем зобов`язання з поставки двигунів

Враховуючи, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме застосовано положення ч 7 ст. 180 Господарського кодексу України без урахування істотних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для застосування положень ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України та виходу за межі вимог апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження поставки неякісного товару складені представниками відповідача, як зацікавленої особи, без участі представників відповідача чи незалежних експертів, а огляд проведений представником відповідача 17.10.2019 та огляд представниками позивача та відповідача на вимогу суду який відбувся 16.12.2020 не виявив недоліків які є саме браком чи іншим свідченням поганої якості обладнання яке було поставлено.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів поставки неякісного обладнання, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за поставку неякісного товару.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, в частині обґрунтованості вимог позовної заяви не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, водночас, суд першої інстанції правильно встановив, що спірні відносини виникли саме з Договору №115-СНАБ від 03.04.2019.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/3379/20 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/3379/20 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з задоволенням позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/3379/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/3379/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд 6А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» (02095, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 8, оф. 199; ) 4 842,75 грн (чотири тисячі вісімсот сорок дві грн 75 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 06.07.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова