номер провадження справи 15/72/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 Справа № 908/1160/21

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Атомтеплоенерго, 65007, м. Одеса, вул. Генерала Ватутіна, буд. 14

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133

про стягнення коштів

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

суть спору

27.04.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Атомтеплоенерго, м. Одеса до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, Запорізька область, м. Енергодар про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 230(1)20УК/53-121-01-20-09434 від 10.06.2020 в сумі 967 795,75 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 901 672,00 грн, 3% річних в розмірі 11 658,01 грн, інфляційні втрати в розмірі 54 465,75 грн.

Крім того, позивачем заявлено розглядати справу без участі сторін, у порядку письмового провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021, справу № 908/1160/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 908/1160/21. Присвоєно справі номер провадження 15/72/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві № 73 від 20.04.2021. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 230(1)20УК/53-121-01-20-09434 від 10.06.2020, щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 901 672,00 грн. Також позивач нарахував 54 465,75 грн втрат від інфляції та 11 658,01 грн 3% річних. Посилаючись на приписи ст. ст. 11, 16, 509, 525, 530, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 218, 222, 265 Господарського кодексу України позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.04.2021 у справі № 908/1160/21 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 31.05.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 14.06.2021 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 29.06.2021 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

Відповідачем на підставі ст. ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України подано суду відзив на позовну заяву за № 28-23/12825 від 27.05.2021, в якому зазначив, що при здійсненні поставок, товар не супроводжувався податковою накладною, оформленою та зареєстрованою в ЄРПН у встановлених ПК України випадках та порядку. Твердження позивача про те, що «зауваження в п. 3.2 договору щодо оплати покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ після отримання податкової накладної, не змінює строку щодо оплати повної вартості товару, в тому числі і ПДВ, оскільки згідно з ч. 1 ст. 188 ПК України сума ПДВ є складовою бази оподаткування, і входить до ціни товару» та «дотримання сторонами вимог законодавства щодо реєстрації податкових накладних не має значення для визначення строку виконання господарських зобов`язань» є помилковим. Також зауважив, що на електронну адресу відповідача податкова накладна, зареєстрована в ЄРПН, не надходила. Вважає, що позивачем не доведено наявність прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 1 164 000,00 з 05.12.2020. Крім того, на думку відповідача, позивач неправильно визначив строки виконання зобов`язання з оплати товару, встановлені договором та при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних витрат здійснював нарахування на суму вартості товару з урахуванням ПДВ. Перевіривши розрахунок, відповідач вважає, що позивачем неправомірно нараховані інфляційні витрати за грудень 2020 оскільки грудень є місяцем у якому платіж мав бути здійснений. Невірно визначений період прострочення (з 05.12.2020 до 19.02.2021), тобто, в розрахунок враховано день сплати заборгованості - 18.02.2021 та « 45 день» виконання зобов`язання з оплати вартості товару 05.12.2020. Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивачем на підставі ст. ст. 166, 251 Господарського процесуального кодексу України подана відповідь на відзив на позовну заяву № 136 від 16.06.2021, в якій позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач обґрунтовує свою праву позицію щодо несплати решти заборгованості по договору, виключно одним твердженням: строк сплати ПДВ за договором не настав. Позивачем було належним чином складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що відповідно до договору є підставою для сплати Покупцем суми ПДВ включеної до вартості товару. Відповідач товар прийняв без заперечень та зауважень, а тому повинен був здійснити оплату за умовами Договору, а саме шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 120 календарних днів з моменту поставки товару. Враховуючи зазначене, позивач вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог.

02.07.2021 на адресу суду, від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив № 28-23/15609 від 29.06.2021. Просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 31.05.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України)

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 29.06.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд установив наступне.

10.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю Атомтеплоенерго (позивач, постачальник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (відповідач, покупець) укладений договір поставки товару № 230(1)20УК/53-121-01-20-09434 від 10.06.2020 (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язувався поставити, а покупець прийняти і сплатити за товар. Загальна вартість товару складає 1 164 000,00 грн з ПДВ (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 1.2 договору, строк поставки товару: серпень жовтень 2020 року.

Пунктом 3.2 договору визначено, що розрахунок за товар, поставлений відповідно до п. 1.1 договору, здійснюєть ся шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати поставки товару. Оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Поста чальника електронної податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадах та порядку.

Відповідно до п. 4.1 договору, поставка товару відбувається відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP - м. Енергодар, вул. Промислова, 133 (склад № 4). Вантажоодержувач - ЗВ ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом».

Згідно з п. 4.3. договору Товар, що поставляється, повинен супроводжуватись наступними докумен тами: а) видатковою накладною б) рахунком-фактурою; в) паспортом або формуляром з обов`язковим зазначенням наявності або відсутності дорогоцінних металів та/або каміння у складі товару, що поставляється г) настановою з експлуатації; д) відомістю комплекту ЗІП; ж) відомістю експлуатаційних документів; к) копією декларації про відповідність (копія); л) копією сертифіката перевірки типу ЗВТ сертифікату або свідоцтву про повірку (калібру вання), виданими організацією, яка має право на проведення даних робіт в Україні; м) методикою повірки (калібрування) н) сертифікатом якості.

Відповідно до п. 12.1 договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє на протягом12 місяців з дати укладання.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу передбачений договором товар на суму 1 164 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 31 від 21.10.2020 на суму 1 164 000,00 грн, в т. ч. 194 000,00 грн ПДВ (податкова накладна № 3 від 21.10.2020).

Видаткова накладна підписана повноважними представниками сторін без зауважень.

Відповідачем зобов`язання з оплати отриманого товару виконано частково у сумі 262 328,00 грн.

Відповідно до п. 7.1. договору, у випадку неналежного виконання або невиконання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть майнову відповідальність відповідно до діючого законодавства України.

Пунктом 10.2. договору передбачений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами.

19.03.2021 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу щодо сплати заборгованості № 48, яку відповідача залишив без відповіді, заборгованість не сплатив.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару, як то встановлено в п. 3.2 договору, не виконав, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної оплати за фактично прийнятий природний газ, у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений позивачем.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджено матеріалами справи. Доказів повної оплати основного боргу за договором № 230(1)20УК/53-121-01-20-09434 від 10.06.2020 відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 901 672,00 грн задовольняються.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 11 658,01 грн за загальний період з 05.12.2020 по 18.04.2021 та суми інфляційних втрат в розмірі 54 465,75 грн за період з грудня 2020 року по березень 2021 року.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

Під час перевірки розрахунку 3% річних судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду нарахування відсотків за період 05.12.2020 по 18.04.2021. У вказаний період позивачем не враховано вимоги ч. 4 ст. 254 Цивільного кодексу України щодо закінчення строку, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Тобто за вказаний спірний період, з урахуванням того, що останній день строку припадає на вихідний, днем закінчення строку у вказаний період буде перший за ним робочий день, а відтак правильними періодом нарахування 3% річних буде: 07.12.2020 по 18.04.2021 у розмір 11 350,22 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 07.12.2020 по 18.04.2021 за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство, виходячи з простроченої суми заборгованості, судом задовольняються вимоги в частині 11 350,22 грн.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат за допомогою ІПС Законодавство та визнав вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з грудня 2020 року по березень 2021 року обґрунтованими у розмірі заявленому позивачем.

У решті заявлених до стягнення 3% річних в розмірі у розмірі 307,79 грн, суд відмовляє як безпідставно заявлені до стягнення.

У позовній заяві позивач просив суд зазначити в рішенні за цим позовом про нарахування 3% річних до моменту виконання такого рішення відповідачем із вказівкою на правила розрахунку остаточної суми таких платежів щодо основного боргу.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

З огляду на це суд ухвалив вказати в судовому рішенні, що нарахування 3% річних на суму основного боргу 901 672,00 грн здійснюється до моменту виконання судового рішення відповідачем за таким розрахунком: Сума 3% річних = С х 3 х Д/365 /100, де: С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення.

Позицію відповідача щодо того, що несплата заборгованості по договору, у зв`язку з тим, що строк сплати ПДВ за договором не настав, суд вважає безпідставною.

На виконання умов договору Постачальник здійснив поставку товару. Претензій з боку відповідача не було, товар по кількості та якості був прийнятий у повному обсязі.

Так у п. 3.2 договору встановлено, що оплата Покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або частково постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Як визначено у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Вказані вимоги податкового кодексу та умови договору, які регламентують реєстрацію податкової накладної, були виконані позивачем, що підтверджуються документами наявними в матеріалах справи та відсутністю будь-яких претензій відповідача.

На виконання умов договору та у відповідності з вимогами чинного законодавства, позивач було належним чином складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що відповідно до договору є підставою для сплати Покупцем суми ПДВ включеної до вартості товару. Відповідач товар прийняв без заперечень та зауважень, а тому повинен був здійснити оплату за умовами Договору, а саме шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з моменту поставки товару.

Посилання відповідача на те, що в розрахунок враховано день сплати заборгованості 18.02.2021 суд вважає безпідставним, оскільки платіжне доручення № 3173 від 18.02.2021 про перерахування коштів на суму 262 328,00 грн, одержано банком 19.02.2021.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код юридичної особи 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Атомтеплоенерго (65007, м. Одеса, вул. Генерала Ватутіна, буд. 14; ідентифікаційний код юридичної особи 43015083) основний борг у розмірі 901 672,00 грн (дев`ятсот одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 00 коп.), 3% річних у розмірі 11 350,22 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 22 коп.), інфляційні втрати в розмірі 54 465,75 грн (п`ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 75 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 14 512,32 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 32 коп.). Видати наказ.

Здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу 901 672,00 грн до моменту остаточного виконання рішення суду за наступною формулою: Сума 3% річних = С х 3 х Д/365 /100, де: С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення.

У задоволенні позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 307,79 грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 08 липня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов