УХВАЛА

м. Київ

30.06.2021Справа № 910/429/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І.

до ОСОБА_1

про визнання недійсними договору та застосування реституції

в межах справи № 910/17629/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укройлпродукт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом"

про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від заявника: Петросян А.С.;

від відповідача: Ходак А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/17629/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укройлпродукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" про банкрутство.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. до ОСОБА_1 про визнання недійсними договору та застосування реституції на підставі ст. 7, 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.20 залишено позовну заяву від 10.01.2019 № 02-71/57 без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме надати суду докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів та докази сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн. до 27.01.2020.

27.01.20 від заявника надійшли докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів та докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.20 залишено позовну заяву від 10.01.2019 № 02-71/57 без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме надати суду докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви та докази сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн. за реквізитами зазначеними в цій ухвалі до 13.02.2020.

14.02.20 від заявника надійшли документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2020 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. про визнання недійсними договору та застосування реституції; позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження, призначити підготовче засідання та клопотання позивача про витребування документів на 01.04.20.

На виконання Постанови КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211, якою запроваджено карантин, заборонено пасажирські перевезення та встановлено обмеження кількості учасників масових заходів; Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"; Рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2020 № 880/0/15-20 "Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку із карантинними заходами, засідання не відбулося, суд відкладає розгляд справи на іншу дату із повідомленням учасників справи про дату і час судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 відкладено підготовче засідання та клопотання позивача про витребування документів на 29.04.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 відкладено підготовче засідання та клопотання позивача про витребування документів на 10.06.20.

01.06.2020 матеріали справи направлено до Північного апеляційного господарського суду.

09.07.2020 матеріали справи направлено до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2020 призначено підготовче засідання та клопотання позивача про витребування документів на 26.08.20.

31.07.2020 від позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду клопотання про витребування документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2020 відкладено розгляд справи на 07.10.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 виправлено описки в ухвалах Господарського суду міста Києва по справі № 910/429/20, а саме, замість: " ОСОБА_2 " читати: " ОСОБА_1 "; відкладено розгляд справи на 04.11.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 відкладено розгляд справи на 02.12.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 відкладено розгляд справи на 13.01.21.

13.01.2021 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 відкладено розгляд справи на 24.03.21.

24.03.2021 від відповідача надійшли документи по справі та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бестом" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича в межах справи № 910/17629/18; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 28.04.21; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду додаткові пояснення та докази у строк до 28.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 відкладено розгляд справи на 30.06.21.

В судовому засіданні 30.06.2021 представники учасників провадження у справі надали пояснення по суті.

Суд розглянувши заяву, додані матеріали справи, відзив та пояснення, встановив таке.

Позивач просить суд визнати недійсним договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №11-10/П від 11.10.2017 р., укладений між ТОВ «Бестом» (код 35235769) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), стягнути з громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бестом» (03142, м. Київ, вул. Василя Стуса, буд. 35-37; код 35235 (чотири мільйони вісімсот тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Так, в ході виконання повноважень ліквідатора банкрута, арбітражним керуючим Демчаном О.І. отримано виписку по особовому рахунку ТОВ «Бестом», який був відритий в АТ «Айбокс Банк» (код МФО банку 322302).

Проаналізувавши вищевказану виписку по особовому рахунку ТОВ «Бестом» № НОМЕР_2 , ліквідатором банкрута встановлено, що ТОВ «Бестом» в проміжок часу з 12.10.2017 р. по 13.11.2017 р. перераховано ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) кошти у розмірі 4 800465,00 грн. у якості позики на підставі договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №11-10/П від 11.10.2017 р.

Однак, отримані ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) у якості позики кошти від ТОВ «Бестом» не повернуті, що підтверджується випискою з ліквідаційного рахунку ТОВ «Бестом».

Як зазначає позивач, станом на дату перерахування ТОВ «Бестом» коштів у розмірі 4 800 465,00 грн. за договором надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) у банкрута вже була наявна заборгованість перед ПАТ «Фортуна-Банк» (правонаступник ТОВ «ЕйПіЕс Україна») на загальну суму 38566210,10 грн, що встановлено в судовому засіданні 24.04.2019.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 у справі № 910/9844/17 стягнуто з ТОВ «Бестом» на користь ТОВ «Укройлпродукт» суму боргу в розмірі 1000000,00 грн. та 15000,00 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі № 910/20948/17 стягнуто з ТОВ «Бестом» на користь ТОВ «Укройлпродукт» 120000,00 грн. та 1800,00 грн. судового збору.

Вказані обставини встановлені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/17629/18, якою відкрито провадження про банкрутство ТОВ «Бестом» та визнано грошові вимоги ТОВ «Укройлпродукт» до ТОВ «Бестом» у розмірі 1136800,00 грн.

В подальшому, ліквідатором банкрута встановлено що кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Укройлпродукт» (код 37036907) значиться ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Ліквідатор банкрута звертався до ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) з запитом від 13.12.2019 р. вих.№02-71/40 про надання копії договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги та інформації, чи виконанні ОСОБА_1 перед ТОВ «Бестом» зобов`язання за вищевказаним договором на загальну суму 4800465,00 грн. Вказаний запит залишений без належного реагування.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 Цивільного кодексу України і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Договір надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №11-10/П від 11.10.2017 р. укладений за рік та чотири місяці перед порушенням провадження у справі про банкрутство ТОВ «Бестом».

Частиною 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник уклав договір із заінтересованою особою.

Як зазначає позивач, за оскаржуваним договором ТОВ «Бестом» перерахувало ОСОБА_1 кошти у загальному розмірі 4 800 465,00 грн. використання яких у господарській діяльності підприємства дозволило б розрахуватися за зобов`язаннями перед кредиторами і уникнути банкрутства.

Частиною 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Однак, виходячи із матеріалів справи, 11.04.2018 між ТОВ «Бестом», ТОВ «Фактор Энерго» та ОСОБА_1 було укладено договір переведення боргу №11/04/18-1, відповідно до якого зобов`язання ОСОБА_1 у сумі 4 800 465 грн. переводиться на ТОВ «Фактор Енерго».

ОСОБА_1 , в свою, чергу зобов`язується перерахувати на користь ТОВ «Фактор Енерго» плату за прийняття боргу у розмірі 4 800 465 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання виконав у строк, грошові кошти у розмірі 4 800 465 грн. перерахував, на даний момент заборгованість відсутня, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Окрім цього, відповідно до відповіді ТОВ «Фактор Енерго», заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Фактор Енерго» за договором № 11-10/П від 11.10.2017 відсутня у зв`язку із повним та фактичним погашенням.

Договір переведення боргу є правочином із заміни боржника у зобов`язанні. Тобто з укладенням договору про переведення боргу зобов`язання у первісного боржника припиняється, а новий боржник набуває обов`язку виконати певні зобов`язання перед кредитором. Таким чином, враховуючи вищевикладене, зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Бестом» припинились в момент укладення 11.04.2018 договору переведення боргу.

Як наголошено в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання практики розгляду справ, пов`язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав, як боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог, тощо.

Проте, підписання договору переведення боргу не є відмовою боржника від своїх майнових вимог. З укладанням договору про переведення боргу зобов`язання в первісного боржника припиняється, а новий боржник набуває обов`язку виконати певні зобов`язання перед кредитором. Переведення боргу передбачає перехід від первинного боржника до нового як обов`язків, так і відповідальності за їх невиконання.

Позивачем не додано до заяви доказів того, що саме укладення договору позики від 11.10.2017 № 11-10/П призвело до неплатоспроможності боржника.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 у справі № 910/9844/17, на яке посилається позивач, було оголошено до підписання договору позики від 11.10.2017 № 11-10/П.

Щодо рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі № 910/20948/17 яким стягнуто з ТОВ «Бестом» на користь ТОВ «Укройлпродукт» 120000,00 грн. та 1800,00 грн. судового збору, то як вбачається із тексту цього рішення, заборгованість обліковувалась та не погашалась задовго до підписання договору позики. Так, 03.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Приватним акціонерним товариством "БЕСТОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРОИЛПРОДУКТ" було укладено Договір безвідсоткової поворотної допомоги № 03/10-16П за умовами якого сторона-1 передає у власність стороні-2 грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а сторона-2 зобов`язується повернути їх стороні-1 у зазначений п.4.1 Договору строк. Відповідно п. 4.1. Договору строк повернення фінансової допомоги становить 6 (шість) календарних місяців з моменту підписання даного договору.

Виходячи із матеріалів справи, ОСОБА_1 погасив свої зобов`язання в повному обсязі, не отримавши жодної вигоди в результаті вчинення цих правочинів та банківських операцій, вчинених на їх виконання.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ І 66 - 64 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

На підставі вище викладеного, позовна заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 05.07.2021

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко