УХВАЛА

м. Київ

08.07.2021Справа № 910/23066/15

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд"

про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у справі № 910/23066/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк

2) Національного банку України

про стягнення 544 708 750, 44 грн.

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" про стягнення 544 708 750,44 грн., з яких: 281 520 886,41 грн. заборгованості за кредитом, 37 253 311,81 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675,60 грн. заборгованості за відсотками, 25 569 183,10 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382,65 грн. 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310,87 грн. 3 % річних від суми прострочених відсотків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017, повний текст підписаний 08.09.2017, у справі № 910/23066/15 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 10; код ЄДРПРОУ 19256618) на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38; ) 281 520 886 грн. 41 коп. заборгованості за кредитом, 37 253 311 грн. 81 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 193 224 675 грн. 60 коп. заборгованості за відсотками, 25 569 183 грн. 10 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 4 234 382 грн. 65 коп. 3 % річних від суми простроченого кредиту, 2 906 310 грн. 87 коп. 3% річних від суми прострочених відсотків, 160 776 грн. судового збору за розгляд апеляційних скарг, 175 392 грн. судового збору за розгляд касаційних скарг.

09.10.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 видано відповідний наказ.

02.06.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" надійшла заява перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 320 ГПК України.

Однак, на час надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 320 ГПК України судом було встановлено, що матеріали судової справи №910/23066/15 з 04.03.2020 перебували на розгляді в Північному апеляційному господарському суді, у зв`язку з оскарженням Товариством з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 19.02.2020 у справі №910/23066/15, та до Господарського суду міста Києва не поветались.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 320 ГПК України до повернення матеріалів справи № 910/23066/15 до Господарського суду міста Києва.

12.05.2021 матеріали судової справи №910/23066/15 надійшли до Господарського суду міста Києва з Верховного Суду.

Приписами статті 323 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу.

Частиною 1 ст. 322 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 Господарського процесуального кодексу України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 322 цього Кодексу, застосовуються правила статті 174 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами судом було встановлено, що подана заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зокрема: з поданої до суду заяви чітко неможливо встановити підставу, виходячи з приписів ч. 2 ст. 320 ГПК України, з якої заявник звертається з даною заявою, а також сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж визначено підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

04.06.2021 на адресу суду від заявника надійшла заява про усунення недоліків заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, в якій заявник зазначає, що заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 у справі № 910/23066/15 за нововиявленими обставинами подається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, а також просить звільнити ТОВ "Ранфорт Лтд" від доплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на майновий стан Товариства.

Суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" про звільнення від доплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відзначає слідуюче.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 зазначеного Закону, норма якої є спеціальною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов правового висновку, що приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами, та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Подібна за змістом правова позиція, викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20.

Суд також звертає увагу на те, що положення статей 123, 164 ГПК України взагалі не передбачають права господарського суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору, але вказують на можливість перевірити обставини можливого звільнення від сплати судового збору. Втім, як було зазначено вище, положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору, не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи)

З огляду на зазначене, у господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про звільнення від доплати судового збору.

Таким чином, позивач не усунув недоліки заяви в частині надання доказів сплати судового збору в сумі 108 569,00 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" у встановлений судом десятиденний строк з дня отримання ухвали недоліки заяви, встановлені ухвалою суду від 24.05.2021, повністю не усунув.

Відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при подані позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 174, 234, 235, 322 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 910/23066/15 і додані до неї документи.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов