ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1227/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Ворко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, )

до Приватного акціонерного товариства «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361, )

про стягнення 254 807,89 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Піун С.П.

від відповідача: Самелюк Т.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач) до Приватного акціонерного товариства «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» (відповідач) про стягнення 254 807,89 грн., з яких: 176 423,54 грн. пені, 34 592,81 грн. 3% річних та 43 791,54 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання природного газу №2467/18-БО-17 від 01.10.2018 та несвоєчасної сплати вартості отриманого, за вказаним правочином, природного газу.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 03.06.2021.

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

28.05.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначено клопотання про продовження строку подання відзиву на позовну заяву. Дане клопотання обґрунтоване запровадженням в Україні карантинних заходів, зупиненням діяльності підприємства та переходом працівників на неповний робочий тиждень.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно зі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причин, через які він був позбавлений можливості у встановлений судом строк реалізувати своє право на подачу відзиву, суд вважає за можливе продовжити строк на подання відзиву.

01.06.2021 на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2021 розгляд справи відкладено на 01.07.2021.

09.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

22.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У судовому засіданні 01.07.2021 представники позивача та відповідача надали усні пояснення по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

01.07.2021, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) Приватного акціонерного товариства «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» (споживач) укладено договір №2467/18-БО-17 постачання природного газу (далі по тексту Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. (п. 1.2. Договору);

Згідно з п. 3.7. Договору, приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику, пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 10.3. Договору встановлено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Згідно з п. 12.1. Договору, договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу з 01.10.2018 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 12 645 015,67 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких додані до цього позову, зокрема:

Акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2018 р., обсяг переданого газу: 316,511 тис.куб.м, вартістю: 2 368 329,01 грн.

Акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2018 р., обсяг переданого газу: 366,129 тис.куб.м, вартістю: 2 739 601,25 грн.

Акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2019 р., обсяг переданого газу: 415,806 тис.куб.м, вартістю: 3 111 314,96 грн.

Акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2019 р., обсяг переданого газу: 294,076 тис.куб.м, вартістю: 2 200 456,61 грн.

Акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2019 р., обсяг переданого газу: 236,617 тис.куб.м, вартістю: 1 770 513,20 грн.

Акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2019 р., обсяг переданого газу: 60,781 тис.куб.м, вартістю: 454 800,64 грн.

За твердженням позивача, відповідач розрахувався за газ із порушенням строків, які встановлені Договором, що підтверджується карткою розрахунків та копіями банківських виписок. Вищезазначений факт не спростовується відповідачем.

У зв`язку з тим, що зобов`язання з оплати природного газу було виконано відповідачем з порушенням встановлених Договором строків оплати, АТ «НАК «Нафтогаз України» нараховано ПАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» та заявлено до стягнення 176 423,54 грн. пені, 34 592,81 грн. 3% річних та 43 791,54 грн. інфляційних втрат.

Відповідач проти позовних вимог заперечив посилаючись на те, що ПАТ «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» не могло впливати на порядок та своєчасність оплати послуг, оскільки такі розрахунки здійснювались відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 217 від 18.06.2014, а повнота та своєчасність оплати за Договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами.

Таким чином, на думку відповідача, у позивача відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за Договором постачання природного газу №2467/18-БО-17 від 01.10.2018.

Суд не погоджується з такими запереченнями відповідача, оскільки положення Постанови №217 не обмежують відповідача у можливості виконати свої обов`язки з оплати отриманого газу за договором, шляхом здійснення розрахунків у інший спосіб, ніж з поточних рахунків із спеціальним режимом використання; не ставлять повноту та своєчасність виконання відповідачем договірних обов`язків з оплати отриманого газу в залежність від оплати газу споживачами; не скасовують і не обмежують відповідальність за невиконання обов`язків з оплати за спожитий газ; не змінюють строків здійснення розрахунків за договором.

Як вбачається з наданих до позовної заяви розрахунків суми позовних вимог, вищезазначені суми пені, 3% річних та інфляційних нараховані позивачем з урахуванням здійснених відповідачем оплат, щодо кожного акту приймання-передачі природного газу окремо, за прострочення оплати за природний газ, отриманий у листопаді 2018 квітні 2019.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідач заперечуючи проти позову, зокрема просив суд відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення 176 423,54 грн. пені, посилаючись на скрутний фінансовий стан та значну заборгованість бюджету, що позбавила відповідача можливості виконати зобов`язання у строк, передбачений Договором.

З приводу заперечень відповідача, суд зазначає те, що для господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, тобто установа як отримувач бюджетних коштів не має будь-яких привілеїв чи пільг в межах виконання зобов`язань, взятих на себе за договором. Окрім цього, за змістом частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних на суму заборгованості, враховуючи заявлені позивачем в позовній заяві періоди, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є вірними, відповідають умовам Договору та нормам законодавства України, тому позовні вимоги АТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення з відповідача 176 423,54 грн. пені, 34 592,81 грн. 3% річних та 43 791,54 грн. інфляційних втрат, нарахованих за прострочення оплати за природний газ, отриманий у листопаді 2018 квітні 2019 є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 176 423 (сто сімдесят шість тисяч чотириста двадцять три) грн. 54 коп. пені, 34 592 (тридцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн. 81 коп. 3% річних, 43 791 (сорок три тисячі сімсот дев`яносто одну) грн. 54 коп. інфляційних втрат та 3822 (три тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 12 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.07.2021

Суддя Т.Д. Лилак