УХВАЛА

м. Київ

05.07.2021Справа № 910/10371/21

Суддя Гумега О.В. розглянувши заяву заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" (Україна, 03186, місто Київ, вулиця Левка Мацієвича, буд. 6, ідентифікаційний код 35756919) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Укральянстрейд" (Україна, 03124, місто Київ, вулиця Героїв Севастополя, буд. 13, ідентифікаційний код 25391214) заборгованості на підставі Договору № 696/Е від 19.10.2017 за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 31.05.2021 в сумі 2066,55 грн (з яких: 1917,58 грн основного боргу, 91,95 грн інфляційних нарахувань, 14,34 грн 3% річних, 42,69 грн пені) та 227,00 грн судового збору

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" (заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу № 38-2132/03 від 23.06.2021 (вх. № 10371/21 від 29.06.2021) за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Укральянстрейд" заборгованості на підставі Договору № 696/Е від 19.10.2017 за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 31.05.2021 в сумі 2066,55 грн (з яких: 1917,58 грн основного боргу, 91,95 грн інфляційних нарахувань, 14,34 грн 3% річних, 42,69 грн пені) та 227,00 грн судового збору (далі - заява про видачу судового наказу).

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судом встановлено, що заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, в частині зазначення у заяві про видачу судового наказу повного найменування юридичної особи заявника.

Так, у заяві про видачу судового наказу визначено повне повного найменування юридичної особи заявника як Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського районну міста Києва", тоді як вірним повним найменуванням заявника згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва".

Судом встановлено, що вимогу про стягнення заборгованості згідно заяви про видачу судового наказу заявником пред`явлено на підставі Договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території № 696/Е від 19.10.2017 з огляду на невиконання боржником зобов`язань по оплаті таких послуг за період з 01.11.2020 по 31.05.2021.

Проте, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу заявник не зазначив перелік доказів, якими він обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги про стягнення, зокрема, 1917,58 грн основного боргу за період з 01.11.2020 по 31.05.2021 на підставі наведеного договору. Фактично у заяві про видачу судового наказу на підставі вказаного договору заявник лише зазначив суму такої заборгованості (1917,58 грн) та період її виникнення (з 01.11.2020 по 31.05.2021).

В свою чергу, в порушення ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу не додано всіх документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Фактично до заяви про видачу судового наказу, окрім Договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території № 696/Е від 19.10.2017 та Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не додано жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором за спірний період.

За відсутності зазначення відповідних доказів, за якими обраховується спірна заборгованість, суд позбавлений можливості встановити, чи пройшов з моменту виникнення права вимоги строк, який перевищує позовну давність для відповідної вимоги, а рівно наявність або вісутність пістав для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Укральянстрейд" заборгованості на підставі Договору № 696/Е від 19.10.2017 за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 31.05.2021 в сумі 2066,55 грн (з яких: 1917,58 грн основного боргу, 91,95 грн інфляційних нарахувань, 14,34 грн 3% річних, 42,69 грн пені) та 227,00 грн судового збору.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 05.07.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Гумега