ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4536/21
За позовом: PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД), м. Лімассол Республіка Кіпр

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 4 707 448,86 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

Від позивача: Земляний О.Ю., адвокат

Від відповідача: Чобанюк Т.М., адвокат

С У Т Ь С П О Р У :

Компанія PRIMECAP SECURITIES LTD звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" 3 % річних у розмірі 2 269 298,86 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 438 150,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем рішення позачергових зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що відбулися 21.06.2018. Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області №904/529/19 від 21.02.2020, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2020, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Компанії PRIMECAP SECURITIES LTD заборгованість із виплати дивідендів в розмірі 129 319 919.08 грн., три проценти річних у розмірі 3 656 387,85 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 511 936,79 грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 672 350 грн. Враховуючи, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області №904/529/19 від 21.02.2020 фактично виконано 02.07.2020, то, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані 3% річних за період прострочки з 01.12.2019 по 01.07.2020 у сумі 2 269 298,86 грн. та інфляційні збитки за період з грудня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 2 438 150,00 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що:

- 02.07.2020 АТ "ПІВДГЗК" проведено оплату суми заборгованості за дивідендами у розмірі 3 794 846,01 євро по курсу станом на день проведення оплати (платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №6370599 від 02.07.2020). Вказана сума в перерахунку у гривню (з урахуванням сплаченого податку у сумі 12 931 991,91 грн., платіжне доручення №9661590 від 18.06.2020) у сумі дорівнює сумі заборгованості відповідно до рішення по справі №904/529/19 та складає 129 319 919,08 грн., що не оспорюється позивачем;

- 02.09.2020 приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є. С. було відкрито виконавче провадження ВП №62935642 відповідно до наказу №904/529/19 виданого 21.08.2020 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення залишку заборгованості у розмірі 9 657 855,25 грн. Також були винесені постанови від 02.09.2020 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 155,50 грн. та про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 965 785,52 грн. Вказані суми були списані з рахунку АТ "ПІВДГЗК" 02.09.2020 та перераховані позивачу, що останнім не заперечується. Залишок заборгованості у сумі 9 657 855,25 грн. складається із: інфляційних втрат у розмірі 5 511 936,79 грн.; судового збору у розмірі 672 350,00 грн.; 3% річних у розмірі 3 473 568,46 грн. (3 656 387,85 грн -182 819,39 грн. (5% податок, відповідно до положень ст. 103 ПК України та норм статей 10, 11, 20 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яка ратифікована Україною та набрала чинності 07.08.2013, який був сплачений АТ "ПІВДГЗК" відповідно до платіжного доручення №9661591 від 18.06.2020.

У зв`язку із списанням з рахунку АТ "ПІВДГЗК" залишку заборгованості відповідно до наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2020 №904/529/19 - приватним виконавцем 09.09.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). Тобто, рішення по справі №904/529/19 виконано АТ "ПІВДГЗК" у повному обсязі;

між позивачем та відповідачем виникли не грошові договірні зобов`язання, за невиконання яких позивач має застосувати ч.2 ст. 625 ЦК України, а організаційно-господарські, до яких положення ч.2 ст. 625 ЦК України не застосовуються;

нарахування трьох відсотків річних та втрат від інфляції має бути здійснено з суми, що підлягала сплаті позивачу після перерахування відповідачем в дохід держави 10% податку на прибуток з доходів нерезидентів у розмірі 12 931 991,91грн. За розрахунком відповідача сума трьох відсотків річних складає 2042386,97грн, а сума втрат від інфляції 7 155 078,11грн;

індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, в якій виплачуються дивіденди акціонерам-юридичним та фізичним особам, що с нерезидентами України індексації не підлягає, а тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні;

наявність форс-мажорних обставин, до яких віднесено карантин, введений на території України з 19.12.2020 Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", унеможливлює нарахування позивачем трьох відсотків річних та втрат від інфляції у заявленому розмірі та, відповідно, є підставою звільнення відповідача від відповідальності.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано клопотання про зменшення розміру 3% річних. При цьому відповідач посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.03.2020 по справі № 902/417/18, в якій зазначено про можливість суду при розгляді справи зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач не погоджується з доводами відповідача та зазначає, що правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин застосовуються положення статті 625 Цивільного кодексу України. Належність зобов`язань відповідача з виплати дивідендів до грошових підтверджується рішенням господарського суду у справі № 904/529/19, яке набрало законної сили та виконано відповідачем. Цим рішенням суду було стягнуто і сплачено відповідачем на користь компанії три проценти річних та інфляційні втрати, нараховані на загальну суму заборгованості з виплати дивідендів, без зменшення її на суму податку, який підлягає утриманню з суми виплати та сплаті до бюджету. Податок утримується та сплачується за рахунок нерезидента, а не з власних коштів особи, яка його виплачує, яка у такому випадку виконує лише посередницьку функцію. Отже вся сума виплати, включаючи і суму податку, яка має бути з неї утримана у передбачених законом випадках, є сумою грошового зобов`язання боржника перед кредитором-нерезидентом, яка у випадку прострочення його виконання підлягає сплаті з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Щодо нарахування інфляційних втрат на суму заборгованості з виплати дивідендів, переказ якої був здійснений відповідачем в іноземній валюті за курсом євро на момент здійснення такого переказу зазначає, що сума грошового зобов`язання на день виникнення та протягом усього часу існування у боржника грошового зобов`язання виражена в гривні без прив`язки до еквіваленту в іноземній валюті. Сума інфляційних втрат, розрахована позивачем при зверненні до суду у справі № 904/4536/21, відповідає приписам закону та висновкам Верховного Суду щодо застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, в обґрунтування своїх тверджень про звільнення його від відповідальності внаслідок дії карантину відповідач не навів жодних тверджень того, що введення та дія карантину унеможливили виплату ним дивідендів у строк, передбачений законом та рішенням загальних зборів.

Також позивач заперечує проти задоволення клопотання про зменшення розміру 3% річних.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач повністю підтримує свою позицію, викладену у відзиві на позов та надає контррозрахунок суми 3% річних та втрат від інфляції, які складають 2042386,97грн та 2104630,41 відповідно. Відповідач вважає, що методика розрахунку втрат від інфляції, застосована позивачем, не відповідає Рекомендаціям Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі № 62-97р від 03.04.1997.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 справу №904/4536/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2021 призначено підготовче засідання на 31.05.2021. З 31.05.2021 оголошено перерву до 22.06.2021.

17 червня 2021 року від відповідача електронною поштою до господарського суду надійшла заява (клопотання) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Інгулецькому районному суді Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 17.06.2021 в задоволенні клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку з відсутністю у суді технічної можливості.

Ухвалою суду від 22.06.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 01.07.2021.

У судовому засіданні 01.07.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 1 грудня 2019 року по 1 липня 2020 року за невиконання грошового зобов`язання щодо виплати дивідендів за 2013, 2017 роки в сумі 129319919,08грн, підтвердженого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19 позов Компанії PRIMECAP SECURITIES LTD (Праймкеп Секьюрітіс ЛТД) до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 138 448 243,72 грн задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Компанії PRIMECAP SECURITIES LTD заборгованість із виплати дивідендів в розмірі 129319919грн.08коп., 3% річних у розмірі 3656387 грн. 85коп., інфляційні втрати у розмірі 5511936 грн.79 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 672350 грн.00коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2020, встановлено таке.

21.06.2018 відбулись загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", на яких прийнято рішення:

- здійснити виплату дивідендів акціонерам Товариства за 2013 та 2017 роки, із розрахунку 6,253381грн. на одну простую акцію, в тому числі 0,843574грн. за 2013 рік, 5,409807грн. за 2017 рік;

- визначити, що дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати встановлює Наглядова рада Товариства;

- встановити, що виплата дивідендів щодо всього випуску акцій Товариства повинна здійснюватись безпосередньо акціонерам Товариства.

Рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 21.06.2018 оформлені протоколом б/н від 21.06.2018.

Станом на дату проведення позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ "ПівдГЗК" та на дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів від ПАТ "ПівдГЗК", Компанія PRIMECAP SECURITIES LTD є акціонером товариства.

17 січня 2019 року на офіційному сайті ПАТ "ПівдГЗК" опубліковано Повідомлення про виникнення особливої інформації емітента, в якому зазначено про те, що рішенням Наглядової ради визначена дата складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строки виплати дивідендів акціонерам товариства, а саме:

- дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів 7 липня 2018 року;

- строк виплати дивідендів - датою початку строку виплати дивідендів є 11 липня 2018 року, а виплата дивідендів повинна бути здійснена у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами акціонерів ПАТ "ПівдГЗК" рішення про виплату дивідендів тощо.

Також судом встановлено, що строк виплати дивідендів настав 21.12.2018. В установлений строк, відповідач свої зобов`язання з виплати дивідендів позивачу у розмірі 129 319 919,08 грн. не виконав.

Зі змісту цього рішення вбачається, що на користь позивача стягнуто три відсотки річних за період з 22.12.2018 по 30.11.2019 включно у розмірі 3 656 387,85 грн. та інфляційні втрати за період січень - листопад 2019 року включно в розмірі 5 511 936,79 грн.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути і рішення загальних зборів про виплату дивідендів.

Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин застосовуються положення ст. 625 ЦК України.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. У даному випадку грошові зобов`язання виникають з рішення загальних зборів акціонерів про виплату дивідендів.

Відповідач мав грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджено рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від 21.06.2018, на яких прийнято рішення, зокрема й про виплату дивідендів та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19, яким дивіденди стягнуто на користь позивача у сумі 129319919,08грн.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19 було виконано 02.07.2020, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 6370599 від 02.07.2020 (а.с.41-42).

За цим платіжним дорученням ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" перерахувало на рахунок позивача заборгованість з виплати дивідендів за 2013, 2017 роки в розмірі 3 794 846,01 євро, що за комерційним курсом євро до гривні дорівнює сумі заборгованості з виплати дивідендів, яка була стягнута судовим рішенням у справі № 904/529/19, за вирахуванням суми податку з доходів нерезидентів за ставкою 10%.

З огляду на те, що відповідач виконав вказане грошове зобов`язання з порушенням установленого строку, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Так рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19 стягнуто три відсотки річних за період з 22.12.2018 по 30.11.2019 включно та інфляційні втрати за період січень - листопад 2019 року включно.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання (виплати дивідендів) позивач продовжив нарахування та просить стягнути з відповідача 3% річних за період прострочки з 01.12.2019 по 01.07.2020 у сумі 2 269 298,86 грн. та інфляційні збитки за період з грудня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 2 438 150,00 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правова природа 3% річних, інфляційних втрат є такою, що вони можуть нараховуватись саме на суму основного боргу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

За таких обставин за наслідком перерахунку 3% річних за період прострочки з 01.12.2019 по 01.07.2020 (214 днів) із заборгованості 129319919,08грн становлять 2269 298,86 грн. Отже вимога про стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних у сумі 2 269 298,86 грн. заявлена правомірно.

Суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру трьох процентів річних, нарахованих позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладена правова позиція, щодо права суду зменшувати розмір процентів річних нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Так, у постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання, зокрема, про зменшення судом розміру процентів річних у справі № 902/417/18, Велика Палата Верховного Суду врахувала конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві та дотримання розумного балансу між інтересами боржника та кредитора. Крім того, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що сума неустойки, штрафу і процентів річних у справі № 902/417/18 перевищують майже в два рази суму прострочення та очевидно є неспівмірними, оскільки наслідки невиконання боржником зобов`язань вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

За таких обставин, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду у справі № 902/417/18 дійшла висновку щодо обмеження розміру санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовила у стягненні процентів річних з цих підстав.

Однак, суд не погоджується з доводами відповідача про наявність підстав для зменшення належних до стягнення сум 3 відсотків річних з урахуванням правової позиції Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, оскільки обставини у даній справі, зокрема, розмір нарахувань, не дозволяють дійти висновку про подібність обставин у справі № 902/417/18 і про явно нерозумні чи несправедливі наслідки для боржника у цій справі внаслідок застосування відповідальності за статтею 625 Цивільного кодексу України.

Значний розмір 3% річних та інфляційних втрат у даній справі виник не у зв`язку з узгодженням сторонами розміру підвищеної відповідальності порівняно з передбаченим законом, а у зв`язку з великою сумою основного боргу та тривалою його неоплатою.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Господарський суд, здійснивши належний перерахунок заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат, помилок не виявив.

Для нарахування втрат від інфляції застосовано сукупний індекс інфляції за період з січня 2019 року по червень 2020 року, який складає 106,15%х 129319919,08грн = 137270005,87грн-129319919,08грн= 7950086,79грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2020 у справі № 904/529/19 стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 5 511 936,79грн.

Таким чином залишок інфляційних втрат за період з грудня 2019 року по червень 2020 року становить 2 438 150,00грн (7950086,79грн- 5 511 936,79грн).

Отже вимога про стягнення з відповідача на користь позивача збитків від інфляції за період з грудня 2019 року по червень 2020 року у розмірі 2438150,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Щодо відсутності між сторонами грошових зобов`язань, за неналежне виконання яких може бути застосована відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України.

За змістом ст. ст. 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу.

Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Cтаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книга 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання й поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов`язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому до цих правовідносин застосовуються положення ст. 625 ЦК України. Таких самих висновків дійшов господарський суд під час розгляду справи № 904/529/19 за участі позивача та відповідача.

Щодо наявності між сторонами організаційно-господарських відносин суд зазначає, що ст. 176 ГК України розкриває зміст організаційно-господарських відносин і визначає їх, як господарські зобов`язання, що виникають у процесі управління господарською діяльністю між суб`єктом господарювання та суб`єктом організаційно-господарських повноважень. Цим відносинам характерна управлінсько-господарська (організаційна) дія і такі відносини не повинні мати майнового характеру, однак відносини, які виникли між сторонами щодо виплати товариством позивачу дивідендів мають майновий характер і є грошовими.

Наведена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2018 у справі №910/11316/17.

Щодо нарахування 3% річних та втрат від інфляції на заборгованість в розмірі 129319919,08грн без зменшення її на суму податку, який підлягає утриманню з суми виплати та сплаті до бюджету.

Резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності (підпункт 141.4.2. пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 103.4 статті 103 Податкового кодексу України, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно, податок утримується та сплачується за рахунок нерезидента, а не за рахунок коштів особи, яка його виплачує.

Таким чином, вся сума виплати, у тому числі й сума податку, яка має бути з неї утримана у передбачених законом випадках, є сумою грошового зобов`язання, яка підлягає сплаті з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Щодо звільнення відповідача від відповідальності внаслідок введення карантину на території України з 19.12.2020.

За частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України введено карантин, який почав діяти з 12.03.2020.

Судом встановлено, що строк виплати дивідендів за рішенням Наглядової ради ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" - до 21.12.2018.

Разом з цим, наявність обставин непереборної сили може бути визнана підставою для звільнення особи від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань лише у тому випадку, коли їх наявність об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, тобто у випадку, коли особою вжито усіх залежних від неї заходів для недопущення господарського правопорушення, але належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок саме обставин непереборної сили.

Жодних доказів на підтвердження неможливості виплати дивідендів в період дії карантину у строк, передбачений законом та рішенням загальних зборів відповідачем не надано.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача у справі. Тож, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у сумі 70 611,73грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Компанії PRIMECAP SECURITIES LTD (Праймкеп Секьюрітіс ЛТД) до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 4 707 448,86 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код 00191000) на користь Компанії PRIMECAP SECURITIES LTD (Праймкеп Секьюрітіс ЛТД) (адреса: Arch, Makariou ІІІ, 113, 1st floor, 3021, Limassol, Cyprus (Арх. Макаріу ІІІ, 113, 1-й поверх, 3021, м. Лімассол, Кіпр) registration number 366185) 3% річних у розмірі 2 269 298,86 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 438 150,00грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 70 611,73грн, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.07.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва