РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.07.2021Справа №910/5390/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі"

про стягнення 59 609,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" про стягнення 59 609,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" вказує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №230055-4Е-UKR від 01.12.2020 поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" товар вартістю 162 000,00грн., в той час як відповідачем було виконано свої зобов`язання з оплати товару частково та з простроченням, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" виникла заборгованість у розмірі 54 795,50 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 1 607,71 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 517,48 грн. та 3% річних у розмірі 688,48 грн., нарахованих за період з 11.12.2020 по 30.03.2021.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс витрати, пов`язані із розглядом даної справи, на оплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 відкрито провадження у справі №910/5390/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

21.04.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" надійшов відзив на позов, в якому відвідач визнав позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості у розмірі 54 795,50 грн., пені у розмірі 1 607,71 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 517,48 грн. та 3% річних у розмірі 688,48 грн.

При цьому, відповідач зазначає, що заявлені позивачем судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи, у зв`язку з чим просить зменшити їх розмір до 5 000,00 грн.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у визначений судом у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, хоча до відзиву на позов долучено докази направлення його примірника позивачу (опис вкладення у цінний лист №770, накладна №770 від 20.04.2021 та фіскальний чек №770 від 20.04.2021).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі", як покупцем, було укладено Договір поставки №230055-4Е-UKR (надалі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити медичне обладнання згідно Специфікації №1, що є невід`ємною частиною Договору, та на умовах, які визначені Договором, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити обладнання.

Пунктом 6.1 Договору визначено, що вартість Договору складає 162 000,00 грн. у т.ч. ПДВ: 10 598,13 грн.

Відповідно до п. 6.2 Договору оплата обладнання за цим Договором перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника в національній валюті (гривні) наступним чином: 30% оплати загальної вартості Договору протягом 10 календарних днів з дати отримання рахунку на оплату; 70% вартості Договору протягом 3 робочих днів з дати видаткової накладної.

Згідно з п. 7.3 Договору у випадку, коли покупець прострочив термін оплати більше ніж на 30 днів, постачальник має право вимагати сплату пені в розмірі 7% від вартості простроченої до оплати суми за кожний календарний день прострочення оплати, включаючи день оплати повної суми заборгованості на користь постачальника.

Даний Договір набирає силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання всіх умов, передбачених даним Договором, крім умов гарантійного терміну та умов щодо збереження конфіденційності (п. 12.1 Договору).

Специфікацією №1 до Договору сторонами було погоджено, що медичним обладнанням, яке поставляється, є мікроскоп Primo Star (3 шт.) загальною вартістю 162 000,00 грн. з ПДВ.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов`язань з оплати поставленого йому згідно Договору поставки №230055-4Е-UKR від 01.12.2020 товару, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 54 795,50 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 1 607,71 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 517,48 грн. та 3% річних у розмірі 688,48 грн., нарахованих за період з 11.12.2020 по 30.03.2021.

Вказаний Договір поставки є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної №1322 від 07.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" поставлено відповідачу товар загальною вартістю 162 000,00 грн.

Вказана накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками, а також в ній міститься посилання на реквізити Договору.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.2 Договору оплата обладнання за цим Договором перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника в національній валюті (гривні) наступним чином: 30% оплати загальної вартості Договору протягом 10 календарних днів з дати отримання рахунку на оплату; 70% вартості Договору протягом 3 робочих днів з дати видаткової накладної.

З наданих позивачем банківських виписок за 07.12.2020, за 12.01.2021, за 01.03.2021 вбачається, що відповідачем на виконання вимог Договору було перераховано позивачу кошти у загальному розмірі 107 204,50 грн. в якості оплати товару за Договором.

Також, на підтвердження часткової оплати товару за Договором у загальному розмірі 107 204,50 грн. відповідачем надано платіжні доручення №434 від 06.12.2020 на суму 48 600,00 грн., №465 від 12.01.2021 на суму 48 600,00 грн. та №480 від 01.03.2021 на суму 10 004,50 грн.

Отже, у відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 6.2 Договору, строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача по сплаті заборгованості за видатковою накладною у розмірі 54 795,50 грн. на момент вирішення спору настав.

При цьому, у своєму відзиві на позов відповідачем було визнано наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" у розмірі 54 795,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки у суду відсутні підстави вважати недостовірними обставини, які визнаються учасниками справи, то такі обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з оплати поставленого позивачем товару у розмірі 54 795,50 грн., а відповідач визнає наявність такої заборгованості, у зв`язку з чим вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" заборгованості підлягає задоволенню у розмірі 54 795,50 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 607,71 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 517,48 грн. та 3% річних у розмірі 688,48 грн., нарахованих за період з 11.12.2020 по 30.03.2021.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по оплаті поставленого товару у повному обсязі не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 7.3 Договору у випадку, коли покупець прострочив термін оплати більше ніж на 30 днів, постачальник має право вимагати сплату пені в розмірі 7% від вартості простроченої до оплати суми за кожний календарний день прострочення оплати, включаючи день оплати повної суми заборгованості на користь постачальника.

З наведеного пункту Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (7% від вартості простроченої до оплати суми), порядок нарахування пені (за кожний календарний день прострочення оплати, включаючи день оплати повної суми заборгованості), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Попри наведене, із розрахунку позивача вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" було виконано розрахунок пені із врахуванням приписів ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

За таких обставин, суд здійснивши перерахунок пені (з врахуванням визначених позивачем періоду нарахуванню пені), з урахуванням положень ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що правомірним є стягнення пені у розмірі 1 607,71 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, у своєму відзиві на позов відповідачем було визнано наявність правових підстав застосування встановленої законом відповідальності, враховуючи допущенням ним прострочення виконання грошового зобов`язання, та визнано вимоги позивача про стягнення з нього пені у розмірі 1 607,71 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 517,48 грн. та 3% річних у розмірі 688,48 грн.

Оскільки у суду відсутні підстави вважати недостовірними обставини, які визнаються учасниками справи, то відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України такі обставини не підлягають доказуванню.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" підлягають задоволенню у повному обсязі та з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" підтягають стягненню борг у розмірі 54 795,50 грн., пеня у розмірі 1 607,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 517,48 грн. та 3% річних у розмірі 688,48 грн.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В той же час, ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішив повернути позивачу з Держаного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позову про стягнення коштів.

В іншій частині судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 233, 238, 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЗР-Лабораторі" (01054, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 22-24; ідентифікаційний код 39086148) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 33192561) борг у розмірі 54 795 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн. 50 коп., пеню у розмірі 1 607 (одна тисяча шістсот сім) грн. 71 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 517 (дві тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 48 коп. та 3% річних у розмірі 688 (шістсот вісімдесят вісім) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Карл Цейсс" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 33192561) з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп., сплаченого за квитанцією №31540 від 24.03.2021. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко