УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

06.07.2021Справа № 910/10804/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» про забезпечення позову до подачі позовної заяви

Особи, які можуть отримати статус учасників справи (відповідача):

Товариство з обмеженою відповідальністю «СДГС Трейдинг»

Суддя Літвінова М.Є.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Розглянувши подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, суд вирішив відмовити у її задоволенні, враховуючи наступне.

27.11.2019 між ТОВ «Елеватор Зернотрейд» (постачальник) і ТОВ «СДГС Трейдинг» (попереднє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сьордвейв Україна ІНК») (далі - покупець) укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 2711-1 та Додаток № 1 до Договору від 27.11.2019, яким визначено асортимент, кількість, якість, ціну, умови та строки (термін) поставки продукції, місце прийому - передачі, строки оплати продукції.

Відповідно до Додатку № 1 ТОВ «Елеватор Зернотрейд» зобов`язалося поставити на користь ТОВ «СДГС Трейдинг» кукурудзу 3 класу врожаю 2020 року в кількості 2 000,00 (дві тисячі) тон у строк до 30.11.2020 включно.

Згідно з п.п. 5, 9 Додатку № 1, ТОВ «СДГС Трейдинг» зобов`язалося оплатити Продукцію у наступному порядку:

- протягом 30 робочих днів з моменту укладення Договору перерахувати на поточний рахунок ТОВ «Елеватор Зернотрейд» попередню оплату в розмірі 7 040 004,00 грн., в тому числі ПДВ, що складає 1 173 334,00 грн.;

- здійснити остаточний розрахунок за Продукцію протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання ТОВ «СДГС Трейдинг» та ТОВ «Елеватор Зернотрейд» Додатку з остаточним розрахунком вартості Продукції, але в будь-якому випадку тільки після здійснення ТОВ «Елеватор Зернотрейд» фактичної поставки (передачі права власності) Продукції в кількості, визначеній у п. 1 Додатку № 1, підписання відповідних актів приймання-передачі Продукції та надання ТОВ «Елеватор Зернотрейд» документів, передбачених умовами Договору.

В подальшому, 24.09.2020 з метою забезпечення виконання ТОВ «Елеватор Зернотрейд» своїх зобов`язань щодо поставки продукції останнім видано на користь ТОВ «СДГС Трейдинг» товарну аграрну розписку зареєстровану в Реєстрі аграрних розписок за № 5062.

Відповідно до п. 2 Аграрної розписки передбачено, що вона встановлює безумовне зобов`язання боржника за цією розпискою здійснити поставку кукурудзи 3 класу врожаю 2020 в кількості 2 000 (дві тисячі) тонн в строк до 30 листопада 2020 року включно.

Як вказує заявник, ТОВ «СДГС Трейдинг» не здійснило жодних оплат за продукцію, у зв`язку з чим ТОВ «Елеватор Зетрнотрейд» не здійснив зустрічного виконання зобов`язання з поставки продукції.

Однак, 31.01.2021 ТОВ «Елеватор Зернотрейд» отримало вимогу ТОВ «СДГС Трейдинг» б/н від 25.12.2020 про виконання зобов`язання за товарною аграрною розпискою № 5062 від 24.04.2020 щодо поставки Продукції.

В подальшому, ТОВ «СДГС Трейдинг» надіслало ТОВ «Елеватор Зернотрейд» лист - вимогу б/н від 18.06.2021, в якій повідомлено, що ТОВ «СДГС Трейдинг» буде змушене звернутись до нотаріуса за вчинення виконавчого напису за товарною розпискою з подальшим її примусовим виконанням.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» має намір звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СДГС Трейдинг» (попереднє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сьордвейв Україна ІНК») про розірвання Договору поставки сільськогосподарського продукції вражаю 2020 року № 2711-1 від 27.11.2019 та визнання припиненим зобов`язання за Товарною аграрною розпискою № 5062 від 24.09.2020, що видана в забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки.

У зв`язку з чим позивач просить суд забезпечити позов шляхом:

- заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанні Анатоліївні (03035, місто Київ, вулиця Петрозаводська, будинок 2-А, приміщення 109, свідоцтво №8454) та всім іншим без винятку нотаріусам, як державним так і приватним, здійснювати будь-які нотаріальні дії за Товарною аграрною розпискою № 5062 від 24.09.2020, яка видана в забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 2711-1 від 27.11.2019 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною, зокрема, але не виключно, вчиняти виконавчі написи нотаріуса за цією розпискою;

- Заборонити всім без винятку виконавцям, як державним так і приватним, здійснювати примусове виконання та будь-які виконавчі дії з примусового виконання за виконавчими написами нотаріуса про витребування майна за Товарною аграрною розпискою № 5062 від 24.09.2020, яка видана в забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 2711-1 від 27.11.2019 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною;

- Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СДГС ТРЕЙДИНГ» (01014, місто Київ, вулиця Буслівська, будинок 12, офіс 167, ідентифікаційний код 42142537) здійснювати будь-які дії щодо реалізації прав кредитора за Товарною аграрною розпискою № 5062 від 24.09.2020, яка видана в забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2020 року № 2711-1 від 27.11.2019 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною, зокрема, але не виключно, витребування майна за цією розпискою та звернення стягнення на предмет застави за нею будь-яким чином, а також передавати ці права кредитора третім особам.

Крім того, заявник в заяві про забезпечення позову вказав на те, що ТОВ «СДГС Трейдинг» вчиняє недобросовісні дії, намагаючись звернути стягнення на заставлену згідно з аграрними розписками продукцію через здійснення виконавчих написів нотаріусом та зазначив, що у Господарських судах розглядається щонайменше три справи за позовами відповідача.

За таких обставин, на переконання заявника, вбачається необхідність задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, оскільки в разі здійснення відповідних нотаріальних дій шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави Аграрної розписки існує реальна загроза того, що відповідач на підставі виконавчого документу звернеться до виконавця з метою примусового стягнення на свою користь продукції, яка належить позивачу.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (ст. 136, 137 ГПК України).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з цим, відповідно до п.4 ч.1 ст. 137 ГПК, позов забезпечується, у тому числі, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про аграрні розписки» аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Згідно ст.3 Закону України «Про аграрні розписки» товарна аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника за аграрною розпискою здійснити поставку узгодженої сільськогосподарської продукції, якість, кількість, місце та строк поставки якої визначені аграрною розпискою.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки» наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою. У разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Господарський суд при розгляді заяви про забезпечення позову з`ясовує питання щодо наявності/відсутності підстав саме для вжиття заходів забезпечення позову.

З наданих до суду документів суд не вбачає, що станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову відповідачем здійснено дії щодо звернення стягнення за Товарною аграрною розпискою від 24.09.2020, а отже дана заява є передчасною.

Разом з цим суд зазначає, що заявник вказав на намір звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СДГС Трейдинг» про розірвання Договору поставки сільськогосподарського продукції вражаю 2020 року № 2711-1 від 27.11.2019 та визнання припиненим зобов`язання за Товарною аграрною розпискою № 5062 від 24.09.2020, що видана в забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки, а не визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як у справі № 910/2885/21, яку останній наводить як приклад того, що ухвалою від 26.02.2021 заяву про забезпечення позову задоволено.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

На думку суду, заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, не можна вважати співрозмірними та адекватними із майбутніми позовними вимогами, оскільки стосуються іншого зобов`язання, що виникло між сторонами, тобто вони не відповідають одне одному, а тому є неспівмірними.

Сучасна судова практика виходить з того, що заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 (справа № 826/8556/17), від 25.04.2019 (справа № 826/10936/18).

Відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реально існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Суд вважає, що заявник в повній мірі, в разі задоволення позову, зможе захистити (поновити) порушені чи оспорювані права або інтереси, за захистом яких він має намір звернутись до суду, в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд не вбачає передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд».

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Одночасно господарський суд звертає увагу на те, що заява про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про судовий збір" та ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Зернотрейд» про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

2. Ухвала набирає законної сили 06.07.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.Є. Літвінова