ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2021 Справа № 905/647/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства Донецький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область

до відповідача: Мангушська селищна рада, смт.Мангуш, Мангушський район, Донецька область

про стягнення 31759,20грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Дочірне підприємство Донецький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Мангушської селищної ради, смт. Мангуш, Мангушський район, Донецька область про стягнення 31759,20грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на не оплату відповідачем наданих послуг за договором №104 від 21.09.2020.

Ухвалою від 05.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 01.06.2021.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомлення про отримання поштового відправлення суду 18.05.2021.

Ухвалою від 01.06.2021 з метою надання відповідачу можливості належного захисту, подання ним відзиву чи сплату заборгованості, судове засідання відкладено на 05.07.2021.

03.06.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання №03-35/1594 від 28.05.2021 про зупинення провадження у справі для врегулювання спору.

14.06.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про долучення доказів.

Ухвалою від 15.06.2021 судове засідання відкладено на 05.07.2021.

У судовому засіданні 05.07.2021 представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач свого представника у судове засідання 05.07.2021 не направив. Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків, в тому числі на подання відзиву, до суду не надходило.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі для врегулювання спору, суд зазначає наступне:

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частина 2 статті 252 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 186 ГПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1 статті 187 ГПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі.

Отже, для проведення процедури врегулювання спору за участю судді повинна бути згода обох сторін. Про досягнення такої згоди сторони зобов`язані повідомити до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається, якщо одна зі сторін заперечує проти такого порядку розгляду справи.

В даному випадку пропозиція про врегулювання спору подана лише відповідачем. До клопотання не надано згоди позивача на врегулювання спору за участю судді та не додано доказів направлення позивачеві примірника зазначеного клопотання. Позивач із заявою про врегулювання спору до суду не звертався. Спільна згода сторін відсутня. Крім того, розгляд справи розпочато по суті.

Також суд зазначає, що інших підстав для зупинення провадження у даній справі визначених ст.227, 228 ГПК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил частини 9 статті 165, статті 202 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 між Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (виконавець, позивач) та Мангушською селищною радою (замовник, відповідач) укладений договір надання послуг №104 (далі договір), за умовами пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором згідно відповідних документів, які є невід`ємною частиною цього договору, замовник доручає, а виконавець надає послуги автогрейдера ГС-14.02 та самоскидів КАМАЗ 55111, в обсягах, обумовлених заявками замовника.

Код ДК 021:20-3 Прокат вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів (пункт 1.2. договору).

Виконавець надає автогрейдер ГС-14.02 на два дні (16 годин) та два самоскиди КАМАЗ 55111 на два дні (32 години), за адресою, вказаною в заявці замовника (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору вартість послуг однієї машино-години автогрейдера ГС-14.02 на дату складання договору складає 1092,45грн., в тому числі ПДВ 182,07грн.; однієї машино-години самоскиду КАМАЗ 55111 446,25грн., в тому числі ПДВ 74,38грн.

Згідно з пунктом 3.2. договору вартість договору складає 31759,20грн., в тому числі ПДВ 5293,20грн.

Вартість послуг є динамічна і підлягає корегуванню по факту надання послуг, якщо інше не погоджено письмово сторонами (пункт 3.3. договору).

За умовами пункту 4.1. договору за надані послуги замовник сплачує кошти виконавцю згідно рахунку, за заявлений час у кожній заявці, протягом 3-х банківських днів з дати підписання акта приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Датою передачі послуг від виконавця замовнику вважається дата підписання акту наданих послуг. Послуги вважаються наданими після перевірки фактичного надання послуг, а також якості наданих послуг, що підтверджується підписами сторін на акті наданих послуг (пункт 4.2. договору).

Пунктом 5.1. договору визначений обов`язок замовника своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги згідно з актами наданих послуг.

За змістом пункту 5.3. виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам договору, у порядку та в строки, вставлені цим договором.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020, а в частині грошових зобов`язань до повного їх виконання (пункт 8.1. договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, а також від виконання договору в випадках передбачених договором та/або законодавством (пункт 8.3. договору).

Згідно з пунктом 8.5. договору зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони, про що складається додаткова угода.

У всіх випадках припинення дії договору, в тому числі у випадку його дострокового припинення (розірвання), фактично надані послуги та понесені виконавцем витрати та/або збитки тощо підлягають оплаті (відшкодуванню) замовником в повному обсязі протягом 7 календарних днів від дня направлення відповідної вимоги (пункт 8.6. договору).

Договір підписано представниками замовника та виконавця, підписи скріплені печатками.

Доказів визнання договору чи його окремих положень недійсними, суду не надано.

За твердженнями позивача на виконання своїх зобов`язань за договором від 21.09.2020 №104 протягом дії договору він надав відповідачу послуги на загальну суму 31759,20грн. та виставив рахунок на їх оплату №307 від 23.09.2020.

В підтвердження надання послуг позивачем наданий акт надання послуг №347 від 23.09.2020, згідно з яким вартість наданих позивачем послуг становить 31759,20грн. Також позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копії подорожніх листів б/н від 22.09.2020, б/н від 23.09.2020 та №16 за період 22.09.2020-23.09.2020.

Претензією №01/12 щодо сплати заборгованості за договором про надання послуг позивач звертався до Мангушської селищної ради, в якій просив перерахувати загальну суму боргу 31759,20грн. Вказана претензія отримана відповідачем 15.12.2020, про що свідчить відмітка останнього на вказаній претензії. Однак претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Акт надання послуг замовник не підписав та заборгованість не сплатив.

Таким чином, позивач вказує на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов договору, свої зобов`язання з оплати отриманих послуг не виконав, у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість в сумі 31759,20грн., про стягнення якої подано позовну заяву.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору надання послуг від 21.09.2020 №104 між сторонами договору згідно з пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами у справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як передбачено статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що уклавши договір, сторони погодилися з передбаченими у ньому умовами, в тому числі, щодо строків розрахунку за надані послуги, і кожна зі сторін цього договору беззаперечно взяла на себе певні обов`язки, які відображені в його умовах.

Матеріали справи свідчать, що позивач у період з 22.09.2020 по 23.09.2020 надав відповідачу обумовлені договором послуги у сумі 31759,20грн., про що був складений акт надання послуг №347 від 23.09.2020, який підписаний представником замовника без зауважень та заперечень по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг), підпис представника замовника (відповідача), який підписував акт, скріплений печаткою. В акті відображено на підставі яких документів (договір №104 від 21.09.2020) надані послуги та сума наданих послуг з урахуванням ПДВ. Отже, відповідачу була відома сума наданих послуг, яка підлягає сплаті за договором №104 від 21.09.2020.

Відсутність з боку відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення виконавцем умов договору свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

Таким чином, враховуючи відсутність таких доказів суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт надання послуг позивачем відповідачу у період з 22.09.2020 по 23.09.2020 за актом №347 від 23.09.2020 згідно з договором надання послуг №104 від 21.09.2020.

Відповідачем отримано претензію про сплату заборгованості, що останнім не спростовано, проте розрахунок за надані позивачем послуги станом на теперішній час не здійснено. Доказів оплати наданих послуг відповідно до умов пункту 4.1. договору матеріли справи не містять.

Враховуючи встановлення факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору №104 від 21.09.2020, щодо оплати наданих позивачем та відповідно прийнятих відповідачем послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 31759,20грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства Донецький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область, до відповідача Мангушської селищної ради, смт. Мангуш, Мангушський район, Донецька область про стягнення 31759,20грн., задовольнити.

Стягнути з Мангушської селищної ради (87400, Донецька обл., Мангушський р-н, селище міського типу Мангуш(пн), пр.Миру, будинок 72; код ЄДРПОУ 04340493) на користь Дочірнього підприємства Донецький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (85307, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 2; ) основний борг в сумі 31759,20грн. та судовий збір в сумі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

Рішення складено та підписано 05.07.2021.

Суддя М.О. Лейба