РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2021Справа № 910/4839/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/4839/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вул. Іллінська буд. 8, м. Київ 70, 04070)

До Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (вул. Дмитрівська, буд. 48Г, літ. А, м. Київ 54, 01054)

Про відшкодування шкоди 13606, 55 грн в порядку суброгації

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (далі за текстом - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди 13606,55 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 13606,55 грн, право на яке перейшло до позивача в результаті суброгації. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2270, 00 грн.

31.03.2021 Господарський суд міста Києва дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 31.03.2021 для усунення недоліків позовної заяви.

14.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява позивача в новій редакції з усунутими недоліками.

20.04.2021 Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/4839/21 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.05.2021 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд поновити строки для надання відзиву на позов.

Заявлене відповідачем клопотання про поновлення процесуальних строків суд задовольнив, враховуючи наявні в період карантину обмеження, відповідач був позбавлений можливості подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Відповідач стверджує, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки відповідачем були виконані його зобов`язання по сплаті відшкодування за полісом АО№4218094 за вирахуванням фізичного зносу автомобіля, обопільної вини водіїв та франшизи, докази чого додані з відзивом, а позивачем невірно розрахована сума страхового відшкодування та не враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, франшизу та обопільної вини учасників ДТП, внаслідок чого позивач невірно вказав суму страхового відшкодування.

Позивач правом на подання відповіді на відзив у строк, встановлений судом не скористався. На час прийняття рішення від позивача жодних пояснень, заперечень на відзив не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 22.06.2020 в місті Дрогобич по вул. Стрийська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Майнові інтереси ОСОБА_1 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застраховано у позивача на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 298979а9зга від 12.11.2019.

Відповідно до складеного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 22.06.2020 водій ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні вищевказаної ДТП.

Відповідно до рахунку на оплату № КР00000035 від 29.06.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 17 278,10 грн.

Судом також встановлено, що сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №298979а9зга від 12.11.2019 на підставі страхового акта № АRX2581063 від 30.06.2020 склала 17 278,10 грн.

Відповідно до висновку звіту про оцінку вартості (розміру) збитків № 1374/20 від 20.07.2020 згідно з яким значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 0,7.

Фактична вартість ремонту автомобіля «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 17 278,10 грн, що підтверджується рахунком ФОП Хомин Р.Я. №КР00000035 від 29.06.2020 та ремонтною калькуляцією № 1.003.20.0 від 29.06.2020. Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем страхувальнику (шляхом перерахування на рахунок ФОП « ОСОБА_4 ») в повному розмірі, а саме: 17 278,10 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2020 № 682529.

11.09.2020 позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про відшкодування в порядку регресу в розмірі 17 278,10 грн., докази відправлення заяви (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек) наявні в матеріалах справи.

Розглянувши надані позивачем матеріали відповідач визнав дорожньо - транспортну пригоду, яка мала місце 22.06.2020, страховим випадком та здійснив часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 3671,55 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3325 від 28.12.2020.

Відповідач вказує на те, що позивач при розрахунку страхового відшкодування не вирахував франшизу, що суперечить п. 12.1 ст 12 Закону, де передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка за умовами полісу №АО/4218094 становить 2000,00 грн.

При цьому, під час з`ясування обставин страхового випадку працівниками відповідача було встановлено, що при розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням фізичного зносу:

(Ср) 5968,45 +(См) 2899,64 +(Сс) 8250,00 * (1-(Ез)0,7) = 11 343,09 грн, де: Свзр = Ср + См + Сс * (1-Ез), де:

Ср - вартість робіт - 5 968,45 грн;

См - вартість матеріалів - 2 899,64 грн;

Сс - вартість деталей - 8 250,00 грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу - 0,7.

Розмір завданого збитку був вирахуваний позивачем без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому відповідач при визначенні розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті в даному випадку, було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, який складає 0,7. Крім того, у європротоколі встановлено, що вина водіїв була обопільною, та за вирахуванням франшизи, яка складає 2000,00 грн відповідач сплатив на корить позивача відшкодування по страховому випадку в розмірі 3 671,55 грн. З розрахунку (11 343,09 / 2 - 2000,00 = 3 671,55).

Предметом позову у справі є матеріально правові вимоги позивача до відповідача про стягнення 13 606,55 грн страхового відшкодування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

При цьому, відповідно до ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування № АО/4218094, діючим на 22.06.2020. Враховуючи зазначене до правовідносин сторін підлягають застосування саме положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в т.ч. ст. 29 щодо відшкодування витрат з урахуванням фізичного зносу.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн та франшизу у розмірі 2000,00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного «Renault Sandero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З огляду на положення ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та 993 Цивільного кодексу України, суд погоджується з доводами відповідача, що вартість відновлювального ремонту має визначатись з урахуванням реально понесених позивачем витрат у вигляді вартості роботи, вартості матеріалів та вартості запчастин та що вартість запасних частин розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Таким чином, відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що відповідачем була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 3 671,55 грн, що повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а також з підстав неврахування позивачем при розрахунку позовних вимог положень чинного законодавства щодо обов`язкового врахування коефіцієнту фізичного зносу (0,7), обопільної вини водіїв та франшизи (2000,00 грн). Відтак, на думку відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд погоджується із здійсненим відповідачем розрахунком, як таким, що здійснений у відповідності до чинного законодавства.

В силу положень ст.12.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, і полісом № АО/4218094 франшиза визначена в розмірі 2000, 00 грн, відповідно виплаті з боку відповідача на користь позивача, за вказаним полісом, підлягало страхове відшкодування в розмірі 3671,55 грн. з врахуванням обопільної вини водіїв.

Саме таку суму відповідач сплатив на користь позивача до відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжним дорученням № 3325 від 28.12.2020.

Відтак, вимоги щодо стягнення 13 606,55 задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем правомірно застосовано при визначенні розміру відшкодування для даного страхового випадку коефіцієнт фізичного зносу та сплачено позивачу належне страхове відшкодування за полісом АО/4218094, з урахуванням обопільної вини в розмірі 3671,55 грн до відкриття провадження у даній справі.

Так, відповідно до п.1.2 Методики, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Відповідно до п.7.38, 7.39 Методики, (редакція чинні на момент скоєння ДТП) - значення Е3 (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);

б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації;

в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка.

Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Mitsubishi Pagero Wagon», реєстраційний номер НОМЕР_1 було виготовлено у 2008, тобто на момент скоєння ДТП строк експлуатації автомобіля перевищував 7 років, відтак при розрахунку розміру завданого збитку в ДТП, є обов`язковим застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що позивачем при розрахунку страхового відшкодування мали бути вираховані франшиза, яка складає 2000,00 грн та обопільна вина водіїв, а відтак суд дійшов висновку, що відповідач вірно розрахував страхове відшкодування і як наслідок сплатив його в розмірі 3671,55 грн.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог, наведених ним обґрунтувань та наданих відповідачем доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (вул. Дмитрівська, буд. 48Г, літ. А, м. Київ 54, 01054, ідентифікаційний код 21626809) про стягнення 13 606,55 грн страхового відшкодування відмовити.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких