ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.2021 Справа № 905/1032/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи №905/1032/21

за позовом Комунальне підприємство «Тепломережа» Вугледарської міської ради, м.Вугледар, Донецька область,

до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» м.Вугледар, Донецької області,

про стягнення заборгованості в розмірі 118722,19грн, що складається з суми основного боргу 81990,26грн, інфляційних нарахувань 25202,06грн, 3% річних 11529,87грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Комунальне підприємство «Тепломережа» Вугледарської міської ради» звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» стягнення заборгованості в розмірі 118722,19грн, що складається з суми основного боргу 81990,26грн, інфляційних нарахувань 25202,06грн, 3% річних 11529,87грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Договір про надання послуг №43 від 04 січня 2016 року, за яким відповідачу була надана теплова енергія згідно із встановленими відповідно до діючого законодавства тарифами та на акт приймання передачі, яким відповідач підтвердив отримання теплової енергії, однак в установленому порядку її не оплатив, в зв`язку з чим утворилась заборгованість і нараховані штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 даної ухвали суду встановив відповідачу строк 15 днів для надання відзиву на позовну заяву з моменту отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження.

Позивача та Відповідачу в установленому порядку була направлена ухвала суду від 04.06.2021р про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням.

На адресу суду 16.06.2021р повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень учасникам справи.

Відповідач надав відзив, згідно якого позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнає, зазначивши про неможливість оплати заборгованості, в зв`язку із тяжким фінансовим становищем.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження суд,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2016 між Комунальним підприємством «Тепломережа» Вугледарської міської ради (Постачальник) та Державним підприємством «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» (Споживач) укладено договір №43 про постачання теплової енергії, за яким Постачальник зобов`язується у 2016 році поставити Споживачу теплову енергію. Категорія: «Пара, та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (послуги з централізованого постачання теплової енергії), (пара, гаряча вода та пов`язана продукція) належної якості та в необхідних об`ємах до межі балансової та експлуатаційної належності згідно Додатку 1, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити поставлену теплову енергію у повному обсязі, згідно із встановленими відповідно до діючого законодавства України тарифами, у строки передбачені Договором (п.1.1 Договору).

Постачальник повинен поставити Споживачу теплову енергію, якість якої відповідає вимогам «Правил користування тепловою енергією», затвердженими постановою КМУ України від 03.10.2007р №1198 (п.2.1 Договору).

Сторони домовились, що ціна Договору є регульованою та відповідно до п.5 ст.180 ГПК України визначається в порядку встановленому ГКУ. Іншими законами, актами КМУ (п.3.1 Договору).

Тариф на момент укладення Договору складає: теплова енергія для централізованого опалення: при наявності приладів обліку теплової енергії(сплачується в опалювальний період) за 1 Гкал з 01 січня 2016 року по 31 січня 2016 року без ПДВ 1356,33грн. з 01 лютого 2016р з ПДВ 1566,26грн (п.3.2 Договору).

Ціна Договору може бути зменшена тільки у випадках, передбачених чинним законодавством України, шляхом укладення додаткової угоди (п.3.3 Договору).

Розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться у грошовій формі, у відповідності до встановлених тарифів відповідно до підключеної опалювальної площі приміщень та на підставі виставлених Постачальником рахунків, які направляються Споживачу простою кореспонденцією або вручаються під підпис (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору Споживач повинен здійснити оплату за поставлену теплову енергію у п`ятиденний строк з дня отримання рахунку.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за який проведено нарахування плати за спожиту теплову енергію (п.4.4 Договору).

За наявності заборгованості Постачальник зараховує кошти, що надходять від Споживача. На погашення заборгованості за поставлену Споживачу теплову енергію в минулі періоди (п.4.6 Договору).

Постачання теплової енергії здійснюється у період опалювального сезону (п.5.1 Договору).

Місцем поставки теплової енергії є: м.Вугледар, вул.Трифонова, 22, вул. 13 Десантників, 19а (опалювальна площа 529,7 кв.м), вул.Шахтарська, 16а (опалювальна площа 1827,9кв.м.) (п.5.2 Договору).

Теплова енергія подається Споживачеві належної якості, в обсягах, згідно до Договору за умови технічно справних систем теплоспоживання Споживача (п.5.5 Договору).

Облік споживання теплової енергії провадиться за приладами обліку або розрахунковим способом згідно діючих тарифів (п.5.6 Договору).

Розділом 6 та 7 Договору сторони передбачали свої права та обов`язки.

Так, Споживач зокрема має право отримувати інформацію від Постачальника щодо Тарифів, оплати.

Позичальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлену теплову енергію; має забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу Споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором; надавати Споживачеві інформацію про обсяги та якість постачання теплової енергії, тарифи (ціни), порядок оплати, методики і нормативи розрахунку, режими споживання на умовах, визначених договором.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність. Передбачену чинним законодавством України за цим Договором (п.8.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання та розповсюджується на послуги наданні з 01 січня 2016 року (п.11.1 Договору).

Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку на який він був укладений, взаємної згоди сторін про його припинення, прийняття рішення Господарським судом ліквідації сторін (п.11.2 Договору).

Припинення дії Договору не звільняє Споживача від зобов`язань повної оплати спожитої теплової енергії (п.11.3 Договору).

Додатками до Договору Сторони погодили схеми теплової мережі, що перебуває на балансі Споживача, Умови припинення подачі теплової енергії, Обсяги постачання теплової енергії.

Додатковою угодою від 03 листопада 2016р сторони внесли зміни до розділу «Юридичні адреси сторін та платіжні реквізити» та до п.3.2 Договору та виклали його в наступній редакції: «Тариф на момент укладення Договору складає: Теплова енергія для централізованого опалення: при наявності приладів обліку теплової енергії (сплачується в опалювальний період) за 1 Гкал з 01 січня 2016 року 1627,60грн з ПДВ, 1356,33грн без ПДВ, з 01 лютого2016 року 1566,26грн з ПДВ, з 01 вересня 2016 року -1243,15грн з ПДВ, з 01 жовтня 2016 року- 1305,39грн з ПДВ».

03 листопада 2016 року Сторони уклали ще Додаткову Угоду , якою внесли зміни до п.5.2 Договору що місць поставки теплової енергії.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначені, що вона вступає в силу з моменту її підписання та діє до 31.12.2016р включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 30.12.2016р внесені зміни до п.3.2 Договору та викласти його у наступній редакції: «Тариф на момент укладення Договору складає: Теплова енергія для централізованого опалення: при наявності приладів обліку теплової енергії (сплачується в опалювальний період) за 1 Гкал з 01 січня 2016 року 1627,60грн з ПДВ, 1356,33грн без ПДВ, з 01 лютого2016 року 1566,26грн з ПДВ, з 01 вересня 2016 року -1243,15грн з ПДВ, з 01 жовтня 2016 року- 1305,39грн з ПДВ, з 30 грудня 2016 року 1597,72грн з ПДВ».

Дана додаткова угода вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2016 року включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.2 Угоди).

29 серпня 2018р Сторони уклали Додаткову угоду, якою внесли зміни до п.3.2 Договору та виклали його у наступній редакції: «Тариф на момент укладення Договору складає: вартість 1 Гкал для потреб інших споживачів (крім населення) 2205,02грн з урахуванням ПДВ».

Всі інші умови вищезазначеного Договору не змінені цією Угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість щодо себе (п.2 Угоди).

Ця Угода з моменту набрання нею чинності є невід`ємною частиною Договору (п.3 Угоди).

Додатковою угодою від 01 березня 2020р домовились про припинення дії Договору №43 від 04 січня 2016 р про надання послуг з централізованого опалення з 01.03.2020р.

Пунктом 2 Угоди передбачено, що припинення дії Договору не звільняє Споживача від зобов`язань повної оплати спожитої теплової енергії.

На виконання умов Договору позивач постави відповідачу теплову енергію і в підтвердження цього надав наступні акти надання послуг та рахунки на оплату:

- №360 від 31 жовтня 2016 року на суму 7898,95грн (рахунок №320 від 03.11.2016р на суму 7898,95грн);

- №74 від 31 січня 2016 року на суму 112812,39грн (рахунок на оплату №72 від 11 лютого 2016р на суму 112812,39грн);

- №149 від 29 лютого 2016р на суму 73797,31грн (рахунок на оплату №145 від 02.03.2016р на суму 73797,31грн);

- №193 від 31 березня 2016р на суму 15381,84грн (рахунок на оплату №185 від 06 квітня 2016р на суму 15381,84грн);

- №262 від 20 квітня 2016р на суму 2502,88грн (рахунок на оплату №251 від 21 квітня 2016р на суму 2502,88грн);

- №441 від 30 листопада 2016р на суму 16197,35грн (рахунок на оплату №393 від 05 грудня 201р на суму 16197,35грн);

- №523 від 30 грудня 2016р на суму 23525,32грн (рахунок на оплату №35 від 06 січня 2017р за грудень 2016р на суму 23525,32грн);

- №496 від 30 листопада 2017р на суму 11493,34грн (рахунок на оплату №546 від 06 грудня 2017р за листопад 2017р на суму 11493,33грн);

- №38 від 31 січня 2017р на суму 27904,11грн (рахунок на оплату №111 від 06 лютого 2017р за січень 2017р на суму 27904,11грн);

- №124 від 28 лютого 2017р на суму 24375,21грн (рахунок на оплату №194 від 06 березня 2017р за лютий 2017р на суму 24375,21грн);

- №211 від 31 березня 2017р на суму 17486,86грн (рахунок на оплату №279 від 05 квітня 2017р на суму 17486,85грн);

- №286 від 04 квітня 2017р на суму 1319,27грн (рахунок на оплату №351 від 19 квітня 2017р на суму 1319,27грн);

- №412 від 31 жовтня 2017р за жовтень 2017р на суму 80,17грн (рахунок на оплату №465 від 03 листопада 2017р на суму 80,17грн);

- №580 від 29 грудня 2017р за грудень 2017р на суму 19364,93грн (рахунок на оплату №11 від 03 січня 2018р за грудень 2017р на суму 19364,93грн);

- №38 від 31 січня 2018р на суму 27131,54грн (рахунок на оплату №85 від 05 лютого 2018р за січень 2018р на суму 27131,54грн);

- №130 від 28 лютого 2018р за лютий 2018р на суму 23919,07грн (рахунок на оплату №174 від 03 березня 2018р за лютий 2018рна суму 23919,07грн);

- №224 від 31 березня 2018р за березень на суму 23938,73грн (рахунок на оплату №265 від 05 квітня 2018р за березень 2018р на суму 23938,73грн);

- №434 від 30 листопада 2018р на суму 275,63грн (рахунок на оплату №463 від 04 грудня 2018р на суму 275,63грн);

- №435 від 30 листопада 2018р на суму 18718,45грн (рахунок на оплату №464 від 04 грудня 2018р на суму 18718,45грн);

- №547 від 31 грудня 2018р на суму 22271,09грн (рахунок на оплату №573 від 31 грудня 2018р на суму 22271,09грн);

- №549 від 31 грудня 2018р на суму 263,59грн (рахунок на оплату №575 від 31 грудня 2018р на суму 263,59грн);

- №348 від 31 жовтня 2018р на суму 44,10грн (рахунок на оплату №381 від 05 листопада 2018р на суму 44,10грн);

- №40 від 31 січня 2019р на суму 298,62грн (рахунок на оплату №42 від 05 лютого 2019р на суму 298,62грн);

- №41 від 31 січня 2019р на суму 22486,64грн (рахунок на оплату №43 від 05 лютого 2019р на суму 22486,64грн);

- №137 від 28 лютого 2019р на суму 17496,51грн (рахунок на оплату №135 від 05 березня 2019р на суму 17496,51грн);

- №225 від 31 березня 2019р на суму 15182,56грн (рахунок на оплату №219 від 03 квітня 2019р на суму 15182,56грн);

- №421 від 31 жовтня 2019р на суму 53,86грн (рахунок на оплату №404 від 05 листопада 2019р на суму 53,86грн);

- №500 від 30 листопада 2019р на суму 15003,06грн (рахунок на оплату №482 від 04 грудня 2019р на суму 15003,06грн);

- №583 від 31 грудня 2019р на суму 14105,49грн (рахунок на оплату №12 від 03 січня 2020р на суму 14105,49грн);

- №302 від 05 квітня 2019р на суму 1812,97грн (рахунок на оплату №293 від 18 квітня 2019р на суму 1812,97грн);

- №41 від 31 січня 2020р на суму 16138,86грн (рахунок на оплату №91 від 04 лютого 2020р на суму 16138,86грн);

- №141 від 29 лютого 2020р на суму 14891,58грн (рахунок на оплату №184 від 05 березня 2020р на суму 14891,58грн).

До матеріалів справи надані також акти включення/ відключення опалення узгодженні сторонами Договору.

Споживач одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором не оплатив.

Постачальником на адресу Споживача були направлені претензії про необхідність погашення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Відповідач у відповідях на претензії повідомив, що визнає наявність заборгованості. Однак не має можливості оплати отриману теплову енергію в зв`язку із надзвичайно складним фінансовим станом.

В подальшому відповідач частково здійснив оплату вартості отриманої теплової енергії, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями.

Сторони здійснили звірку взаємних розрахунків і згідно акту звірки, підписаного КП «Тепломережа» Вугледарської міської ради та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», станом на 31.12.2020р за відповідачем обліковується заборгованість за поставлену теплову енергію за Договором №43 від 04.01.2016р у розмірі 81990,28грн.

Позивач згідно заявлених вимог просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 81990,26грн.

Відповідач у відзиві визнав позов в частині основного боргу.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами ч.2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч.6 та ч.7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Отже, відповідач не здійснив повної оплати вартості отриманої продукції у передбачений договором строк, внаслідок чого виникла заборгованість і тому позовні вимоги в цій частині у розмірі 81990,26грн основного боргу підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просив суд стягнути 3% річних у розмірі 11529,87 грн. та 25202,06 грн. інфляційних втрат.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

3% річних за своїми ознаками є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою є самостійним способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. До вимог про стягнення сум процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 названого Кодексу).

Тобто, всі вищевказані приписи застосовуються у разі наявності прострочення грошового зобов`язання боржника перед кредитором за невиконання (неналежне виконання) умов відповідного договору.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок 3% річних за визначений позивачем період, господарський суд дійшов висновку, що останній є арифметично невірним і за підрахунком суду сума 3% річних за визначений період складає 11346,52грн, тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 25202,06грн за період травень 2018р травень 2021р.

Судом перевірений розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що їх розмір складає 28649,77грн, однак суд задовольняє вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25202,06грн в межах заявленої останнім суми.

Разом з тим, суд звертає увагу, що загальна сума позовних вимог складає 118722,19грн (основний борг 81990,26грн + інфляційні 25202,06грн + 3% річних 11529,87грн), при цьому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у загальному розмірі 118452,19грн: основний борг 81990,26грн, інфляційні 25202,06грн, 3% річних 11529,87грн. Отже, позивачем при підрахунку загальної суми позовних вимог була допущена арифметична помилка, проте позивач визначився із позовними вимогами: зазначивши кожний вид заборгованості окремо, конкретизувавши їх розмір та надавши правове обгрунтування та їх розрахунок і тому суд розглянув справу №905/1032/21 з урахуванням наступних позовних вимог: основний борг 81990,26грн, інфляційні 25202,06грн, 3% річних 11529,87грн, що в загальній сумі складає 118722,19грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Тепломережа» Вугледарської міської ради» до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» стягнення заборгованості в розмірі 118722,19грн, що складається з суми основного боргу 81990,26грн, інфляційних нарахувань 25202,06грн, 3% річних 11529,87грн задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, місто Вугледар, вулиця Магістральна, будинок 4; ) на користь Комунального підприємства «Тепломережа» Вугледарської міської ради» (85670, Донецька область. місто Вугледар, вулиця 13 Десантників,53, ) суму у розмірі 118538,84грн: основний борг 81990,26грн, інфляційні втрати 25202,06грн, 3% річних 11346,52грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів п.4 Прикінцевих та п.17 Перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2021.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).