ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" липня 2021 р. Справа№ 873/105/21

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Дикунська С.Я.

секретар судового засідання Макуха О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021

у справі №33/21(третейський суддя Мамченко Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Українська металева група»

ОСОБА_2

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21 позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №015/21350/489101-1 від 04.06.2020 у сумі 669 163, 69 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» третейський збір у сумі 7 091, 75 грн., по 2 363, 90 грн. з кожного.

Не погоджуючись із згаданим рішенням третейського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду із заявою про його скасування в частині, яка стосується його, ОСОБА_1 , вказуючи на наявність підстав для його скасування, визначених п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та п. 2 ч. 2 ст. 350 ГПК України. Доводи заявника зводяться до того, що укладений між ним та банком Договір поруки не містить третейського застереження, яке є лише в укладеному між банком та відповідачем-1 (боржником) Кредитному договорі. Поширення на поручителя положень третейського застереження (третейської угоди), наведеного в Кредитному договорі, без належного оформлення волевиявлення поручителя саме на укладення третейської угоди суперечить принципу свободи Договору (ст. 627 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про третейські суди»).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 вищезгадану заяву передано на розгляд судді Дикунській С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 10.06.2021 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі № 33/21. Розгляд заяви призначено на 06.07.2021. Зобов`язано Постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» впродовж п`яти днів з дня надходження копії цієї ухвали надати апеляційному суду: третейську справу №33/21 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; свідоцтво про реєстрацію третейського суду (копію); положення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» (належним чином засвідчену копію); регламент Третейського суду (належним чином засвідчену копію); список третейських суддів. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору надати суду письмову інформацію про наступне: чи визнавалося недійсним третейське застереження.

22.06.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов лист з додатками Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» з приводу надання витребовуваних документів із зазначенням, що 27.05.2021 третейська справа № 33/21 була направлена до Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали судді Дідиченко М.А.

23.06.2021 на адресу суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про об`єднання в одне провадження справи № 873/105/21 за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі № 33/21 та справи № 873/98/21 за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у третейській справі №33/21. Вказане клопотання залишено судом без задоволення, адже приписами чинного ГПК України визначено лише можливість за заявою сторони здійснити спільний розгляд в одному провадженні заяви про скасування рішення третейського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання, проте об`єднання в одне провадження заяв сторін про скасування рішення третейського суду, які перебувають в провадженні різних суддів, положеннями чинного ГПК України не передбачено тощо.

Крім цього, 23.06.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», за текстом якого останній просив відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі № 33/21 та залишити це рішення без змін. Зокрема, зазначив, що посилання в Договорі поруки на Кредитний договір, який містить умови про третейський розгляд спору є третейською угодою за умови, що договір укладено в письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Враховуючи характер фінансової поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до умов Договору поруки відноситься й п. 11.4 Кредитного договору.

23.06.2021 на адресу апеляційного господарського суду також надійшла заява представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» Войтенко К.В. про участь в судовому засіданні, призначеному на 06.07.2021, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів згідно системи «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 задоволено заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Войтенко К.В. про розгляд справи №873/105/21 в режимі відеоконференції. Ухвалено судове засідання 06.07.2021 о 14 год. 15 хв. у справі №873/105/21 провести в режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon».

05.07.2021 на запит судді Дикунської С.Я. суддею Дідиченко М.А. надано матеріли третейської справи № 33/21 для розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі № 33/21.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 06.07.2021, яке відбулось в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon», брав участь представник позивача у третейській справи, представники відповідачів у третейській справі не з`явились не зважаючи на вчинення судом всіх дій щодо їх належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення відповідної ухвали суду про призначення справи до розгляду, яку згідно даних офіційного сайту Укрпошти за штрих кодовим ідентифікатором 318 отримано відповідачем-2 25.06.2021, за штрих кодовим ідентифікатором 3 50 відповідачем-3 - 23.06.2021, направлена на адресу відповідача-1 ухвала повернулась на адресу Північного апеляційного господарського суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ГПК України учасники справи повідомляються про дату, час і місце розгляду справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання 06.07.2021 представник відповідача-1, відповідачі 2-3 та/або їх представники, явка яких в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явились не зважаючи на вчинення судом дій щодо їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважав за можливе справу за заявою про скасування рішення третейського суду розглядати за відсутності згаданих учасників у третейській справі.

Представник позивача у третейській справі в судовому засіданні заперечив доводи заяви про скасування рішення третейського суду, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача у третейській справі, розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, з`ясувавши повно та всебічно фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

За змістом ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та (або) обов`язки, мають право звернутись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Положеннями ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» також встановлено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Перелік підстав, за наявності яких може бути оскаржено та скасовано рішення третейського суду, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ч. 1 ст. 5 згаданого Закону визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; справ, пов`язаних з державною таємницею; справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; справ у спорах, що виникають з трудових відносин; справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Положення вказаної статті містять вичерпний перелік справ (спорів), які не підвідомчі третейським судам.

Разом з цим, положеннями ч. 1 ст. 22 ГПК України визначено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті.

За приписами ст. 12 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, чинній на момент укладення відповідних договорів) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений d письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як встановлено судом, 04.06.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металева група» укладено Кредитний договір №015/21350/489101-1, за умовами п. 1.1 якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 600 000,00 грн., а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені Кредитним договором.

Положеннями п. 1.3 Кредитного договору сторони погодили кінцевий термін погашення кредиту - 04.02.2021 або іншу дату, визначену відповідно до п.5.4 або ст. 8 Договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити сплату заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі).

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору кредит надається позичальнику на погашення заборгованості, що виникла згідно умов Договором про надання овердрафту №015/21350/489101 від 22.12.2018, укладеного між позичальником та кредитором.

Згідно п. 2.1 Кредитного договору протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного п.1.3 цього договору включно. Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 25,4% річних.

За умовами п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному цим договором.

Позичальник здійснює згідно п.п. 5.2,5.3 Кредитного договору повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його використання. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 04 числа (далі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Сторони погодили (п. 11.4 Кредитного договору), що всі спори між ними, які виникають за цим договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу», підписанням Договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення цього договору на сайті Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» за зазначеною в цьому пункті адресою.

Сторони погодились, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається Головою Третейського суду одночасно з порушенням третейського провадження. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Посилаючись саме на цей пункт Кредитного договору щодо наявності третейського застереження, позивач й звернувся з відповідним позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» з позовом до відповідачів 1-3 про солідарне стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 04.06.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №015/21350/489101-1-П1, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, в тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Положеннями п. 2.1 вказаного Договору поруки сторони погодили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов`язаннями.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення ухвалено у спорі, який виник з підстав невиконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та підтвердженої заборгованості за кредитом, тобто позовні вимоги обґрунтовано наявністю укладеного між позивачем та відповідачем-1 Кредитного договору №015/21350/489101-1 від 04.06.2020, факту виконання позивачем зобов`язань за цим договором у вигляді надання кредитного ліміту, непогашення кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», а також наявністю, зокрема, укладеного з відповідачем-3 Договору поруки № 015/21350/489101-1-П1 від 04.06.2020.

Разом з цим, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення Третейського суду в частині солідарного стягнення відповідач-3 посилався на те, що предметом спору у справі № 33/21 виступали різні самостійні договірні відносини - між кредитором і боржником та між кредитором і поручителем - за різними самостійними основними договорами. При цьому, умови укладеного кредитором з відповідачем-3 Договору поруки не містять третейського застереження, відтак, в оскаржуваному рішенні третейського суду вирішено питання, яке виходить за межі третейської угоди, укладеної між позивачем та відповідачем-1, що є безумовною підставою для скасування даного рішення.

Як вбачається з тексту укладеного з відповідачем -3 Договору поруки, останній не містить третейського застереження, а відтак, враховуючи вимоги чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за Кредитним договором не підвідомчий третейському суду, відтак рішення третейського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог до відповідача-3 на підставі п.1 ч.2 ст.350 ГПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 03.12.2019 у справі №876/42/19, від 18.11.2020 №876/51/20, від 08.04.2021 у справі № 876/79/20 та від 21.04.2021 у справі №876/73/20.

Посилання позивача на те, що відповідач-3 ознайомлений зі всіма умовами Кредитного договору, оскільки, зокрема, 24.11.2020 підписав від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група» Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору відхиляються судом, адже в даному випадку ОСОБА_1 виступав як уповноважена особа (директор) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металева група», а не як самостійна сторона правочину, в якому міститься відповідне третейське застереження про можливість розгляду вищезгаданого спору третейським судом.

З при воду зазначення заявником у заяві підстав для скасування частково рішення третейського суду, як такого, що прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішено питання, які виходять за межі третейської угоди (п.2 ч.2 ст.350 ГПК України), в даному випадку суд керується принципом Jura novit curia (суд знає закон), відповідно до якого з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

За приписами ч. 6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

З огляду на наведене та за наявності визначених п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди» підстав для скасування рішення третейського суду, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №015/21350/489101-1 від 04.06.2020 в сумі 669 163, 69 грн

Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви про скасування рішення третейського суду на підставі приписів чинного ГПК України підлягає стягненню з позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 234, 349-351 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про часткове скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21 задовольнити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 26.04.2021 у справі №33/21 скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №015/21350/489101-1 від 04.06.2020 в сумі 669 163, 69 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ідентифікаційний код 14305909) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1 135, 00 грн. судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Видачу наказу здійснити після набрання судовим рішення законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішень суду першої інстанції. Ухвала суду у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя С.Я. Дикунська