ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.2021 Справа№ 914/2007/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши заяву Львівської міської ради, м.Львів

про забезпечення позову до подання позовної заяви

у справі №914/2007/21

особи, які можуть отримати статус учасника справи (відповідачі)

Приватне підприємство «Нова Територія», м.Львів;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Салон «ЖЕ-О-ЗЕ», м.Львів;

Приватне підприємство «Мадич», м.Львів;

особи, які можуть отримати статус учасника справи (треті особи)

приватний нотаріус Львівського міського округу Ющук Ірина Львівна;

приватний нотаріус Львівського міського округу Стоцко Тарас Львович.

Без участі учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області до подання позовної заяви надійшла заява Львівської міської ради про забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонами, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівлі магазину площею 37,1 м2, яка належить Приватному підприємству «Нова Територія» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35899501.

Особами, які можуть отримати статус учасника справи відповідачів, заявник вказав Приватне підприємство «Нова Територія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Салон «ЖЕ-О-ЗЕ» та Приватне підприємство «Мадич».

Особами, які можуть отримати статус учасника справи третіх осіб, заявник вказав приватного нотаріуса Львівського міського округу Ющук Ірину Львівну та приватного нотаріуса Львівського міського округу Стоцко Тараса Львовича.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.

23.12.2011 Господарським судом Львівської області прийнято рішення у справі №5015/4675/11 за позовом ТзОВ «Салон «ЖЕ-О-ЗЕ» до Львівської міської ради про визнання права власності. Вказаним рішенням визнано право власності на будівлю магазину площею 37,1 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Салон «ЖЕ-О-ЗЕ» відчужило будівлю магазину загальною площею 37,1 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Приватному підприємству «Мадич» на підставі договору купівлі-продажу №346 від 16.02.2012. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 27.02.2012 Стоцком Т.Л. (приватним нотаріусом Львівського міського округу) на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2012 №346 було проведено реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Мадич» на будівлю магазину, загальною площею 37,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що в подальшому Приватним підприємством «Мадич» було відчужено будівлю магазину, загальною площею 37,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 Приватному підприємству «Нова Територія» на підставі договору купівлі-продажу №2188 від 31.05.2012. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 05.10.2012 ОСОБА_1 (приватним нотаріусом Львівського міського округу) на підставі договору купівлі-продажу №2188 від 31.05.2012 було здійснено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Приватним підприємством «Нова Територія».

12.03.2013 Львівським апеляційним господарським судом прийнято постанову по вказаній справі, якою скасовано рішення господарського суду Львівської області від 23.12.2011 по справі №5015/4675/11.

Як стверджує заявник, на даний момент у державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна наступна інформація: реєстрація права власності на будівлю магазину площею 37,1 м2 за Приватним підприємством «Нова Територія» ) на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35899501).

Львівська міська рада зазначає, що має підстави вважати, що Приватне підприємство «Нова Територія», може розпорядитися спірним об`єктом, що в нього знаходиться на праві власності та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду.

Як зазначає заявник, Львівською міською радою готується позовна заява до Приватного підприємства «Нова Територія» про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Однак, на думку заявника, оскільки, відбулась уже неодноразова перереєстрація об`єкта по АДРЕСА_1 , відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Як зазначає заявник, Львівською міською радою готується позовна заява до Приватного підприємства «Нова Територія» про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вже зазначалось, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявником до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову. Так, заявник зазначає, що:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Салон «ЖЕ-О-ЗЕ» відчужило будівлю магазину загальною площею 37,1 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Приватному підприємству «Мадич» на підставі договору купівлі-продажу №346 від 16.02.2012;

- Приватне підприємство «Мадич» відчужило будівлю магазину, загальною площею 37,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 Приватному підприємству «Нова Територія» на підставі договору купівлі-продажу №2188 від 31.05.2012.

Однак, належних доказів на підтвердження вказаного не надає, зокрема, до заяви не долучено договір купівлі-продажу №346 від 16.02.2012, договір купівлі-продажу №2188 від 31.05.2012, доказів реєстрації права власності на будівлю магазину, про які вказано у заяві.

Львівська міська рада подала до суду заяву про забезпечення позову до якої долучила лише докази сплати судового збору. Без жодних доказів на підтвердження обставин вказаних у заяві.

Суд звертає увагу заявника, що згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Позивач не обґрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та наявності зв`язку між обраним заходом забезпечення позову, який він просить вжити та предметом позову. Крім того, заявником не подано доказів на підтвердження наявності спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно із частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відхиляючи заяву Львівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд звертає увагу, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Львівській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку і строки передбачені статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку і строки визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Ухвалу підписано 07.07.2021

Суддя Ю.О. Сухович