ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м.Дніпро Справа № 908/2338/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)
суддів: Коваль Л.А., Вечірка І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2020 року (повний тест рішення складено 23.11.2020 року) у справі №908/2338/20 (суддя Корсун В.Л.)
за позовом Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 129А
до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, 69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4
про стягнення 24 142,23 грн,-
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2020 року у справі №908/2338/20 позов задоволено. Стягнуто з квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на користь комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради 24 043 грн. 75 коп. основного боргу, 98 грн. 48 коп. 3 % річних та 2 102 грн. 00 коп. судового збору.
Рішення мотивовано тим, що відповідачем порушено умови договору № 77 від 25.04.2016 року про відшкодування вартості послуг з водопостачання, оплату за водопостачання за період з січня 2017 року по лютий 2020 року включно не здійснено в повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість.
Не погодившись з рішенням суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя подав апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає на неналежну оцінку судом обставин справи, неповне дослідження доказів.
Зокрема, вказує, що жодного складеного та підписаного акту про обсяги споживання водопостачання споживачем та виконавцем не підписано, до суду позивачем не надано. Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено докази споживання саме Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач).
На думку апелянта, невиконання позивачем умов п.п. 2.3, 4.3 та розділу 4 договору №77 від 25.04.2016 року слід визнати як порушення умов договору, не виконання зобов`язань внаслідок односторонньої відмови від зобов`язань, порушення ст. ст. 526, 611, 615 Цивільного кодексу України, а також ст. ст. 180, 193, 218 Господарського кодексу України.
Також апелянт зазначає, що згідно п.3.2 договору №77 від 25.04.2020 року визначені відповідальні особи (представники споживача):
- помічник командира з МТЗ Алейніков Костянтин Валерійович,
- начальник інженерної служби Малахов Андрій Володимирович,
Начальник ПАС Черненко Ю.В. не є працівником КЕВ міста Запоріжжя, отже, підпис в акті обстеження водопровідної мережі 26.02.2020 року КП Облводоканал ЗОР не може бути врахований як належний доказ.
Також апелянт не погоджується з розрахунком позивача, здійсненим по нормі споживання, встановленої для централізованого холодного водопостачання. Зазначає, що таке нарахування суперечить Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання і договору сторін, де зазначено, що кількість спожитого водопостачання визначається відповідно до фактичного споживання (розділ 2 договору).
Позивачем відзив на апеляційну скаргу не надано.
Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.01.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача в порядку письмового провадження.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2016 року між Розівським ЕЦВ КП Облводоканал ЗОР (Виконавець), Військовою частиною НОМЕР_1 (Споживач) та квартирно-експлуатаційним відділом м. Запоріжжя (Платник) укладено договір про відшкодування вартості послуг з водопостачання № 77 (далі Договір).
Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є забезпечення водопостачанням Виконавцем Споживача, а Платником своєчасного відшкодування його вартості, згідно виставлених рахунків у строки та на умовах, передбачених даним Договором, в процесі строкового надання водопостачання Споживачу від мереж Виконавця.
Згідно із п. 2.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.
Тариф на водопостачання (п. 2.2 договору) встановлюється у відповідності до рішення Запорізької обласної ради від 24.11.11 № 40, і становить 8,75 грн. за 1 м3.
Згідно із п. 2.3 договору, Платник сплачує за послуги наступним чином:
- вартість водопостачання визначається по рішенню Запорізької обласної ради від 24.11.11 № 40 для бюджетних організацій на момент оплати тарифам;
- кількість спожитого водопостачання визначається відповідно до фактичного споживання, яке визначається згідно показів лічильника № 007484, початкові показники лічильника 00000;
- щомісячно 20-25 числа Споживачем у присутності представника Виконавця знімаються покази лічильника. На підставі них складається акт про обсяги споживання водопостачання, який підписується Споживачем та Виконавцем. - Відповідно до акту про споживання водопостачання та діючих тарифів Виконавцем виписується рахунок та акт виконаних робіт, який підписується з двох боків Виконавцем та Споживачем, після чого дані документи надаються на адресу Платника;
- платник протягом десяти банківських днів з моменту отримання рахунку та акту виконаних робіт перераховує кошти на рахунок Виконавця;
- оплата проводиться виключно в безготівковій формі;
- відповідальність за достовірність та правильність виставлених рахунків несе Виконавець.
Ціна договору складає: 4 375,00 грн. у т. ч. ПДВ 729,17 грн. (п. 3.4 договору).
Пунктом 3.4 договору передбачено, що Платник зобов`язаний оплачувати послуги в установлені Договором строки.
Згідно із п. 7.1 договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2016 але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Сторони домовились, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, умови цього Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. Термін дії Договору, а також його певні умови можуть бути переглянуті за узгодженням Сторін на підставах та у відповідності до діючого законодавства України. Договір вважається пролонгованими на кожен наступний рік, якщо за 14 днів до закінчення дії Договору не буде заявлено однієї зі сторін про відмову від нього або його перегляд.
Пунктом 7.2 договору визначено, що закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке відбулося під час дії Договору.
Отже, вказаним договором визначений алгоритм дій сторін договору, в тому числі Платника, який є відповідачем у даній справі.
Права Платника передбачені п.3.3 Договору, згідно якого Платник має право на своєчасне отримання інформації від Виконавця про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, споживчі властивості тощо.
Враховуючи відсутність доказів наявності заяви будь-якої з сторін договору щодо відмови від нього, договір є діючим.
У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Звернувшись з позовом, позивач зазначав, що відповідач не сплатив за водопостачання за період з січня 2017 року по лютий 2020 року включно в розмірі 24 043,75 грн. і дана заборгованість виникла у зв`язку з несплатою актів-перерахунків, наданих до позовної заяви.
Як вбачається зі змісту актів (а.с. 7-44) позивач 26.02.2020 року провів перерахування за вказаний ним період січня 2017 року по лютий 2020 року.
Акти підписані лише представником позивача.
Як зазначено вище, умови договору передбачають щомісячну фіксацію представниками Споживача та Виконавця обсягу водоспоживання і оформлення виявлених даних відповідними актами.
У даному випадку позивач не зазначив підстави для проведення перерахувань за період трьох років, акти підписані одноособово представником позивача, і вказані обставини викликають сумніви в достовірності наданих позивачем доказів і обґрунтованості заявлених ним вимог.
Суд першої інстанції на зазначене не звернув увагу та не надав цьому відповідну правову оцінку.
Між тим, у відзиві на позову заяву відповідач зазначав, що Виконавцем не були надані акти про водопостачання, акти виконаних робіт помісячно з січня 2017 року по лютий 2020 року, які б слугували підставою для оплати згідно умов договору.
Відповідно до листа позивача на адресу відповідача №04/1196 від 14.07.2020 року Комунальне підприємство Облводоканал зазначає про недопуск працівників позивача протягом 2017-2019 років до приладу обліку споживача, у зв`язку з чим нарахування за послуги водопостачання та водовідведення протягом вказаного періоду не здійснювалось (а.с.47).
Між тим, для виконання зобов`язань з оплати відповідач у даній справі має таку підставу - акт, складений відповідно до п.2.3 договору, підписаний представниками Споживача та Виконавця і складений на підставі акту рахунок.
Сам такі докази, які можуть вважатись належними та допустимими в розумінні ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав.
Відповідно до викладеної відповідачем позиції по даному спору, в зазначений позивачем період водоспоживання на об`єкті було відсутнє у зв`язку з передислокацією військової частини НОМЕР_1 , про що відповідач зазначив у листі позивачу №1745 від 15.07.2020 року (а.с.76).
Також відповідач зазначав у відзиві на позовну заяву, що питання стягнення вказаної у цій справі заборгованості було предметом розгляду господарського суду Запорізької області у справі №908/2083/20 (а.с.72).
Колегією суддів дана інформація перевірена в Єдиному державному реєстрі судових рішень і встановлено, що 17.08.2020 року господарським судом Запорізької області у справі 908/2083/20 було видано наказ про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя 24 043 грн. 75 коп. основного боргу за договором про відшкодування вартості послуг з водопостачання №77 від 25.04.2016 року, яка виникла за період з січня 2017 року по лютий 2020 року та суму 37 грн.42 коп. 3% річних.
За заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Запоріжжя вказаний наказ скасовано ухвалою від 02.09.2020 року.
Однак обставини щодо скасування наказу господарського суду не впливають на вирішення даної справи, оскільки при ухваленні рішення про видачу наказу суд спір по суті не вирішував, а встановивши наявність заперечень боржника щодо стягнутих за наказом сум, суд у справі №908/2083/20 роз`яснив стягувачу право вирішити спір у порядку спрощеного позовного провадження, що і вчинив позивач, звернувшись до суду у даній справі.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно положеннями ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
На думку колегії суддів при вирішенні спору суд першої інстанції не звернув увагу, що обставини, на які посилається позивач - порушення відповідачем умов укладеного договору, не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд дійшов безпідставного висновку про доведеність позовних вимог, оскільки допустив порушення норм процесуального права щодо оцінки обставин справи, неповністю з`ясував обставини справи.
Доводи скаржника щодо правильності проведених позивачем нарахувань у даному випадку не підлягають дослідженню.
За викладеного колегія суддів визнає апеляційну скаргу обґрунтованою, позовні вимоги не доведеними і вважає необхідним оскаржуване рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити, судові витрати за розгляд позову та апеляційної скарги покласти на позивача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.269, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.
Рішення господарського суду Запорізької області від 16.11.2020 року у справі №908/2338/20 скасувати.
В задоволенні позову відмовити.
Судові витрати за розгляд позовної заяви покласти на Комунальне підприємство Облводоканал Запорізької обласної ради.
Стягнути з Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 129А ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4 ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 3 153,00 грн.
Виконання постанови доручити господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль

Суддя І.О. Вечірко