ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" липня 2021 р. Cправа № 902/290/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

за участю представників

позивача Єгоров В.С., довіреність №14-14 від 15.01.2021 (в режимі ВКЗ);

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

до: Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "Маяк" (вул. Воїнів інтернаціоналістів, буд. 2-Е, м. Вінниця, 21030)

про стягнення 86409,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "Маяк" про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу №2077/1920-ТЕ-1 від 23.09.2019 в частині несвоєчасної оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою суду від 26.03.2021 відкрито провадження у справі № 902/290/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання) та встановлено відповідачу 15-ти денний строк для подання відзиву та клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 25.05.2021 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та призначено підготовче засідання на 15.06.2021.

14.06.2021 на адресу суду від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи без участі його участі та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 14.06.2021 суд постановив задовольнити заяву №39/5-4289-21 від 14.06..2021 представника Акціонерного товариства "Національна компанія "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та провести судове засідання 15.06.2021 о 12:30 год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою від 15.06.2021 закрити підготовче провадження з 28.06.2021 та призначити справу №902/290/21 для судового розгляду по суті на 08 липня 2021р.

06.07.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання представника позивача б/н без дати про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 06.07.2021 задоволено клопотання представника позивача Єгорова В.С. б/н без дати про участь у судовому засіданні 08.07.2021 о 14:30 год. у справі №902/290/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

На визначену судом дату (08.07.2021) у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів взяв участь представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити їх.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відзиву, будь яких пояснень чи заперечень від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.07.2021 судом встановлено, що сторони на оголошення вступної та резолютивної частини рішення не з`явились. Суд долучає вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне. Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" (надалі - позивач, за договором Постачальник) та Дочірнім підприємством "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "Маяк" (далі - відповідач, за договором Споживач) укладено договір на постачання природного газу №2077/1920-ТЕ-1 від 23.09.2019 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його вартість на умовах Договору.

Постачальник передає Споживачу у жовтні 2019 - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 11770 тис. куб.метрів, з розбивкою по місяцям (п. 2.1. Договору).

В пункті 3.8 Договору сторони узгодили, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100- відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 5.1. Договору).

Оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника(п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 7.1 та 7.2 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 5.1., 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 17,8%річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природною газу до 30 квітня 2020 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. Договору).

За період дії договору між сторонами підписано 9 додаткових угод, якими зокрема вносились зміни в договір в частині ціни та обсягах спожитого газу.

На підставі даного договору та додатків до нього, позивач поставив споживачу природний газ за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року включно, на загальну суму 45015900,18 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, обопільно підписаних сторонами.

Разом з тим, за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року відповідач розрахувався з позивачем не в встановлені Договором строки, що стало підставою для нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, розмір яких, за розрахунком позивача становить: 22936,57 грн - пені, 9640,35 грн. - інфляційних втрат та 53833,00 грн. - три проценти річних.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву, заперечень, пояснень та будь-яких інших доказів по справі не подав.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до умов договору укладеного між сторонами оплата газу здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Разом з тим, відповідно до наявних в матеріалах справи виписок по рахунку позивача, відповідач здійснив розрахунок за поставлений природний газ за жовтень 2019 року - квітень 2020 року на загальну суму 45015900,18 грн., однак з порушенням строків, передбачених договором, що підтверджується наявними у справі доказами (а.с.12-19).

З огляду на це позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.1 та п. 7.2. за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 5.1, 5.6. цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 17,8%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені інфляційних втрат та трьох відсотків річних, помилок в періодах нарахування та в сумах не виявив, а тому заявлені позивачем 22936,57 грн - пені, 9640,35 грн. - інфляційних втрат та 53833,00 грн. - три проценти річних підлягають задоволенню, як такі що передбачені договором та законом.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76,77,78,79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховується, що згідно ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Теплокомуненерго Маяк" Приватного акціонерного товариства "Вінницький завод "Маяк" (вул. Воїнів інтернаціоналістів, буд. 2-Е, м. Вінниця, 21030, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ) 22936,57 грн - пені, 9640,35 грн. - інфляційних втрат, 53833,00 грн. - 3% річних та 2270,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 12 липня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

3 - відповідачу (вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2-Е, м. Вінниця, 21030)