ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/372/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромвей" (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 8, )
про стягнення 193 550,14 грн.
за участю :

позивача - Танчак Н.В., довіреність № 38-2072/470 від 10.05.12р.;

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромвей", м. Харків вартість безпідставно спожитої теплової енергії в сумі 183 326,85 грн. за період з жовтня 2017 по грудень 2020р.; інфляційні втрати в сумі 6551,63 грн.; 3% річних 3671,66 грн.; судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/372/21 без повідомлення учасників справи.

24.02.2021 від відповідача надійшла заява про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у зв`язку зі складністю справи та необхідністю подання доказів та підготовку заперечень проти позову.

Ухвалою від 03.03.2021 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромвей" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалено про здійснення розгляду справи №922/372/21 за правилами загального позовного провадження та призначено справу №922/372/21 до розгляду у підготовчому засіданні на 05.04.2021.

Ухвалою суду від 05.04.21р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 10.05.2021.

19.04.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, прийняти даний відзив до розгляду та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому відповідач зазначив, що в серпні 2019 він звернувся до КП "ХТС" з проханням видати технічні умови по підключенню до мережі теплопостачання з окремим підключенням на договірних відносинах. КП "ХТМ" в усній формі повідомило про неможливість окремого підключення приміщень відповідача до опалення. У зв`язку з необхідністю підтримувати нормальну температуру в приміщенні, відповідач вирішив встановити автономну систему опалення з облаштуванням електрокотла. У вересні 2019 в спірні приміщення була встановлена автономна система опалення та запрошено фахівця КП "ХТМ" для проведення обстеження стану теплопостачання приміщення, проте позивач не направив уповноваженого представника для здійснення відповідного обстеження. Крім того, відповідач зауважив, що він звернувся до спеціалізованого підприємства для проведення розрахунку теплового навантаження нежитлових приміщень у вигляді теплового потоку від ізольованих трубопроводів системи опалення, які транзитом проходять у приміщеннях, проте на час надання відзиву відповідний розрахунок не отриманий.

В судовому засіданні 20.04.2021 було оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи в підготовчому засіданні на 22.04.2021 об 12:00 год.

20.04.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив про відсутність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, зокрема зазначив про необхідність дотримання певного порядку облаштування автономного опалення, передбаченого чинним законодавством України, зокрема щодо узгодження такого переобладнання з КП "Харківські теплові мережі". Враховуючи, що такий порядок відповідачем не дотриманий, на думку позивача, наявні правові підстави для нарахування та сплати заборгованості за бездоговірне споживання теплової енергії за заявлений період.

Ухвалою суду від 22.04.2021 відзив на позовну заяву та відповідь на відзив були долучені до матеріалів справи, закрито підготовче провадження по справі №922/372/21 та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 17.05.2021 об 12:00 год.

17.05.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням директора відповідача, який є уповноваженим представником, на самоізоляції обумовленої захворюванням членів родини на COVID-19, а тому відповідач просить суд визнати причини неявки в судове засідання поважними, та відкласти судове засідання на 10 днів (закінчення строку самоізоляції).

Ухвалою суду від 17.05.2021 р. продовжено строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. Задоволено клопотання відповідача про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання на 27.05.2021.

24.05.2021 від відповідача надійшло клопотання в порядку ст.207 ГПК України, в якому він просить суд застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення з ТОВ «Ромвей» нарахованої вартості спожитої енергії за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року; визнати поважними причини ненадання доказу - розрахунку плати за опалення згідно фактичної тепловіддачі системи опалення за опалювальні періоди 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021 від транзитних трубопроводів, що проходять по нежитловим приміщенням за адресою: вул. Ромена Ролана, 9 та належать ТОВ "Ромвей" в підготовчому провадженні; прийняти клопотання до розгляду та врахувати при прийнятті рішення розрахунок плати за опалення згідно фактичної тепловіддачі системи опалення за опалювальні періоди 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021 роки від транзитних трубопроводів, що проходять по нежитловим приміщенням за адресою: вул. Ромена Ролана, 9 та належать ТОВ "Ромвей"; відмовити в задоволенні позовних вимог в заявленому розмірі.

У відповідності до ст. 207 ГПК України, під час розгляду справи по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Суд, дослідивши надане клопотання, дійшов висновку про поважність причин, з яких воно не було заявлено раніше, оскільки відповідач отримав наданий доказ лише 19.05.2021, тобто після завершення підготовчого провадження, тому прийняв надане клопотання до розгляду та продовжив розгляд справи по суті з його урахуванням.

27.05.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач вказує про неможливість взяти участь в призначеному судовому засіданні у зв`язку з хворобою, яка має ознаки корона вірусної хвороби (COVID-19), тому просить суд визнати причини неявки поважними та відкласти розгляд справи та надати можливість скористатися процесуальними правами та особисто висловити свою правову позицію в судовому засіданні.

В судовому засіданні 27.05.2021 було оголошено перерву в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України до 05.07.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за теплову енергію, отриману без достатніх правових підстав в сумі 183 326,85 грн. за період з жовтня 2017 по грудень 2020р.; інфляційні втрати в сумі 6551,63 грн.; 3% річних 3671,66 грн. та відшкодувати сплачену суму судового збору у розмірі 2270,00 грн. Щодо позиції відповідача про облаштування автономної системи опалення та відсутності у зв`язку з цим підстав для оплати нарахованих сум, представник позивача зазначив про необхідність дотримання певного порядку, передбаченого чинним законодавством України щодо узгодження такого переобладнання з КП "Харківські теплові мережі". Враховуючи, що такий порядок відповідачем дотриманий не був, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за бездоговірне споживання теплової енергії за вказаний період в повному обсязі.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 6 статті 120 ГПК України встановлено, що суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Так, з метою повідомлення відповідача про наступну дату судового засідання, йому була направлена ухвала повідомлення від 27.05.2021 рекомендованою кореспонденцією.

03.06.2021 до суду повернулось зворотне поштове рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 819, відповідно якого ухвала суду від 27.05.2021 про повідомлення відповідача про наступне судове засідання, яке відбудеться 05.07.2021 була вручена відповідачу 02.06.2021.

Отже, відповідач про дату судового засідання, яке відбудеться 05.07.2021 був повідомлений належним чином, проте в призначене судове засідання уповноваженого представника не направив.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведені норми, суд вважає за можливе зробити висновок про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи по суті, тому вважає за необхідне розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ромвей" згідно укладеного з регіональним відділом ФДМУ по Харківській області договору оренди № 6344-Н від 21.07.2017 займає нежитлове приміщення підвалу площею 91,8 кв.м. та 1-го поверху площею 179,5 кв.м, всього загальною площею 271,3 кв.м, розміщені у 5-ти поверховому житловому будинку, літ. А-5, який знаходиться за адресою вул. Ромена Ролана, 9 у м. Харкові. Даний факт підтверджується листом Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області за № 43-3558 від 06.06.2018.

Система опалення приміщення відповідача є невід`ємною частиною системи централізованого опалення житлового будинку в м. Харків, вул. Ромена Ролана, 9.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав до позовної заяви копії Актів (обстеження системы теплопотребления объекта, обследования системы теплопотребления объекта, Акт переддоговірного обстеження) № 173/3292 від 05.06.2019, № 173/3987 від 27.08.2019 та №б/н від 30.09.2019, в яких зазначено, що система опалення приміщень є єдиною та невід`ємною частиною системи опалення житлового будинку, централізоване гаряче водопостачання відсутнє, оскільки не передбачено проектом будинку. Дані акти є підставою для нарахування за користування тепловою енергією без договору до моменту укладення договору. Вказані акти підписані уповноваженим представником КП "Харківські теплові мережі" та містять приписку про необхідність направлення вказаних актів на адресу споживача поштою. Відповідних доказів направлення на адресу відповідача вказаних актів до матеріалів справи позивач не додав.

Також в підтвердження факту споживання відповідачем теплової енергії в нежитлових приміщеннях, позивач надає акти на включення та відключення опалення до житлового будинку за адресою: Ромена Ролана, 9 за опалювальні періоди 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 та акт підключення опалення від 30.10.2020. Зазначені акти підписані та скріплені печатками представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачем.

У зв`язку з відсутністю у відповідача приладів обліку позивачем був здійснений розрахунок вартості теплової енергії розрахунковим способом з урахуванням теплового навантаження на потреби опалення та гаряче водопостачання згідно "Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94, які затверджені Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року.

До матеріалів справи доданий відповідний розрахунок, з якого вбачається, що він був виконаний з урахуванням загального теплового навантаження по всіх приміщеннях відповідача у розмірі 0,021418 Гкал/час, з яких 0,003194 Гкал/час приходиться на підвал та 0,018224 Гкал/час - теплове навантаження по першому поверху приміщень. З урахуванням вказаного теплового навантаження позивачем нараховано до сплати 136 984,21 грн. суми заборгованості за період споживання з жовтня 2017 року по грудень 2020 року.

29.01.2020 на адресу відповідача була направлена вимога про сплату заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2020 та була нарахована за період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року на загальну суму 136 984, 21 грн.

26.01.2021 на адресу відповідача була направлена вимога № 8 про сплату заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2021 та була нарахована за період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року на загальну суму 183 326, 85 грн. У вказаній вимоги позивач посилається на акти звіряння розрахунків на 01.01.2020 та 01.01.2021, проте відповідних актів до матеріалів справи не додано.

Загальна сума основного боргу, яку просить наразі стягнути позивач у зв`язку з несплатою відповідачем послуг за отриману теплову енергію за період з жовтня 2017 року по грудень 2020 року з урахуванням індексації та 3% річних становить 183 326,85 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що при укладенні договору оренди спірних нежитлових приміщень у 2017 році, вони не були придатні для експлуатації, система опалення була відсутня та була необхідна заміна інженерних мереж.

До матеріалів справи доданий Технічний звіт про стан існуючих будівельних конструкцій нежитлових приміщень підвалу та першого поверху за адресою: м. Харків, вул. Ромена Ролана, 9, щодо можливості їх подальшої безпечної експлуатації, який було виготовлено ПП "Архітектурне бюро річ" у 2017 році на замовлення ТОВ "Ромвей". Згідно наданого звіту зафіксоване наступне:

"Внутрішня поверхня стелі залізобетонне перекриття підвалу підділося плісняві на ділянках з порушеним та відшаруванням вапняного оздоблення. Зовнішній бетонний шар плит перекриття стелі піддався обвалу поверхневого шару, втратив цілісність, завдяки чому оголена арматура зазнала корозії, іржі.

Вікна - не підлягають відновленню потребують заміни. За рахунок аварійної ситуації у межах квартири другого поверху, а саме у санітарних вузлах сусідніх приміщень виникло замокання та залив водою техногенного характеру приміщень першого поверху. Рівень вологи на першому поверсі піднявся до відмітки 450 мм вище рівня підлоги, що призвело до переливу рівня вологи у підвал. Ці умови вкрай негативно вплинули на стан існуючих конструкцій низу внутрішніх зовнішніх стін та підлоги. Довгий термін приміщення першого поверху та підвалу не експлуатувались. Проникнення техногенної вологи при аварії не було своєчасно усунено. Волога випаровувалась природним шляхом, що призвело до катастрофічних змін стану внутрішнього штукатурного та вапняного шару, а саме появі плісняви та грибка з глибинними змінами. Стан внутрішніх оздоблювальних шарів стін всіх приміщень першого поверху-аварійний, стан покриттів підлоги першого поверху незадовільний.

Стан інженерних мереж - водопровід та каналізація потребують заміні (III категорія надійності - непридатний для експлуатації. )

Опалення - труби частково вкриті іржею, частково батареї демонтовані або відсутні, знаходяться в незадовільному технічному стані, потребують заміни (III категорія надійності - непридатний для експлуатації. )

Висновки та рекомендації: інженерні мережі: водопровід - замінити труби водопроводу на нові; каналізація - замінити каналізаційні труби на нові; опалення - замінити батареї + встановити.

Звітом про технічний стан існуючих будівельних конструкцій встановлена можливість подальшої безпечної експлуатації нежитлових приміщень підвалу та першого поверху, після проведення капітального ремонту поверхневого шару конструкцій та його оздоблення. Це зможе забезпечити безпечну для життя і здоров`я людей експлуатацію об`єкту."

В подальшому, згідно договору купівлі продажу № 1350 від 08.01.2019 ТОВ "Ромвей" придбав об`єкт малої приватизації - окреме майно вбудовані нежитлові приміщення громадського призначенні в літ "А-5" загальною площею 271,3 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Ромена Ролана, 9.

На даний час вказані нежитлові приміщення щодо яких здійснювалось теплопостачання перебуває у приватній власності відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2019 ТОВ "Ромвей" звернулось з листом до КП "ХТМ" з проханням видати технічні умови по підключенню до мережі теплопостачання з окремим підключенням на договірних відносинах. До матеріалів справи доданий відповідний лист (вх. №3477 від 19.08.2019).

Відповідач вказує, що він отримав усну відповідь про неможливість облаштування окремого вводу тепломереж до його приміщень. Письмової відповіді до матеріалів справи не додано.

Як свідчать матеріали справи, 25.11.2019 ТОВ "Ромвей" направив голові адміністрації Шевченківського району м. Харкова заяву про надання дозволу на встановлення системи автономного опалення за адресою: м. Харків, вул. Ромена Ролана, 9.

До матеріалів справи додана відповідь вих. № 27.12.2019 № 2943/0/184-19/3138, в якій Адміністрація Шевченківського району Харківської міської ради повідомила, що не заперечує проти розробки проекту встановлення системи автономного опалення у вбудованих нежитлових приміщеннях громадського призначення в літ. "А-5" в житловому будинку по вул. Ромена Ролана, 9 в м. Харкові при умові узгодження проектувстановлення проекту становлення автономного опалення відповідно до діючого законодавства України, з урахуванням вимог Наказу Міністерства житлово - комунального господарства від 06.11.2007 № 169 "Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 р. №4".

Відповідач, з метою дотримання встановленого законом порядку встановлення в приміщення автономного (електричного) опалення, звернувся до КП "Жилкомсервіс". До матеріалів справи доданий лист КП "Жилкомсерівіс" вих. № 20138/2/07-05 від 31.07.2020, в якому КП "Жилкомсервіс" повідомляє ТОВ "Ромвей", що не заперечує проти розроблення проекту відключення нежитлових приміщень громадського призначення від мереж ЦО та ГВП, за адресою: вул. Роллана Ромен, 9 та влаштування індивідуального автономного електричного опалення (електроопалювальне обладнання), згідно чинного законодавства.

Автономна система опалення в приміщення відповідача була встановлена згідно договору підряду №2509-01 від 25.09.2019 з ФОП Овчинников А.О. (код НОМЕР_1 ), на проведення монтажних робіт по встановленню автономного опалення за адресою вул. Ромена Ролана, 9. До матеріалів справи доданий відповідний Акт виконаних робіт від 30.09.2019.

В подальшому відповідач неодноразово звертався до КП "Харківські теплові мережі" з відповідними листами та клопотаннями з проханням виділити фахівця для проведення обстеження стану теплопостачання приміщення з метою фіксації обставин щодо теплопостачання. До матеріалів справи додані копії листів від 08.02.2021 та від 11.02.2021.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених іктами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов`язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Згідно Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Пунктом 4 ст. 19 ЗУ "Про теплопостачання" передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються "Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ від 03.10.2007 р. N 1198 " (далі Правила N 1198) та "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою KMУ від 21.07.2005 р. N 630. Вказані правила є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями.

Відповідно до п. 4 Правил N 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Частиною 2 ст. 275 ГК України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Враховуючи викладене, наявність договірних відносин між сторонами у даному випадку є обов`язковою.

В той же час, станом на момент розгляду спору, договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладено.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення зазначеної глави застосовуються, згідно п. 4 ч. З ст. 1212 Цивільного кодексу України, і до відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

При цьому відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Отже, закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за ФАКТИЧНО отриману теплову енергію.

Так, з наданих документів вбачається, що централізоване опалення в приміщеннях ТОВ "Ромвей" було на момент укладення договору оренди, проте, враховуючи, що труби частково були вкриті іржею, батареї частково демонтовані або відсутні, знаходились в незадовільному технічному стані, повноцінне споживання теплової енергії в приміщеннях споживача не було технічно можливим. У зв`язку з чим відповідач вжив всіх можливих заходів для встановлення в свої приміщення автономного опалення, здійснив демонтаж приладів опалення та здійснив заміну стояків централізованого опалення, які проходять через його приміщення.

Позивач вказує про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за бездоговірне споживання теплової енергії в повному обсязі згідно законодавчо визначених нормативів нарахування, незважаючи на наявність автономного опалення, оскільки відповідачем не була дотримана низка проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами щодо відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства.

Так , згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово- комунального господарства.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за №1478/11758 (із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169) затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого теплопостачання, який згідно з п. 1.1 визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Вказаним Порядком передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не у квартирах чи нежитлових приміщеннях багатоквартирних будинків з ініціативи споживача, а відключення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Пунктом 2.5 Порядку визначено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

В підтвердження наміру відповідача здійснення облаштування своїх нежитлових приміщень автономним опаленням до матеріалів справи додані листи про надання ТОВ "Ромвей" згоди на розроблення проекту відключення нежитлових приміщень від мереж централізованого теплопостачання КП "Жилкомсервісом" (вих. № 20138/2/07-05 від 31.07.2020 та Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради вих № 2943/0/184-19/3138 від 27.12.2019.

Як свідчать матеріали справи, зокрема акти обстеження системи теплоспоживанння об`єкту № 173/3292 від 05.06.2019, № 173/3987 від 27.08.2019 та б/н від 30.09.2019, які додані позивачем до позовної заяви, в нежитлових приміщеннях, які займає відповідач відсутнє централізоване гаряче водопостачання, яке не передбачене проектом житлового будинку.

Отже, навіть у разі додержання відповідачем встановленого законом порядку відключення та відповідного узгодження відключення гарячого водопостачання не відбувалось б за його відсутністю. Згідно акту виконаних робіт від 30.09.2019 монтажні роботі по встановленню автономного опалення в приміщення відповідача здійснювались в вересні 2019 року, тобто в між опалювальний період, коли централізоване опалення було відключено згідно Акту № 173/20886 від 10.04.2019 на підставі Розпорядження Харківської міської ради №15/1 від 08.04.2019 про кінець опалювального сезону 2018-2019р.р., копія якого додана до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що після облаштування ТОВ "Ромвей" автономної системи опалення було запрошено фахівця КП "ХТМ" для проведення обстеження стану теплопостачання приміщення.

Доказів направлення такого фахівця та здійснення відповідного обстеження до матеріалів справи не додано.

Враховуючи численні вимоги про сплату заборгованості та наявність в приміщеннях відповідача транзитних трубопроводів будинку, ТОВ "Ромвей" звернувся до спеціалізованого підприємства для проведення розрахунку теплового навантаження нежитлових приміщень у вигляді теплового потоку від ізольованих трубопроводів системи опалення, які транзитом проходять у приміщеннях відповідача та які він замінив за власний рахунок.

Так, на замовлення ТОВ "Ромвей" уповноваженим інженером проектувальником, який сертифікований на виконання таких робіт Атестаційною архітектурно будівельною комісією, копія кваліфікаційного сертифікату якого додана до матеріалів справи, був розроблений робочий проект та здійснено відповідний розрахунок тепловіддачі від транзитних трубопроводів, що проходять по нежитловим приміщенням підвалу № № 1, 2, 3 та першого поверху № 1,2,3,4,5,6,7, 9 за адресою: вул. Ромена Ролана, 9.

Відповідно наданого розрахунку сумарні теплові витрати від ізольованих трубопроводів, що проходять по вказаним приміщенням становлять загальну величину 0,001840 Гкал/год., з яких 0,000170 Гкал/год приходиться на підвал.

У відповідності до вказаних величин теплових витрат, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 1082 від 24.12.2019 "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв`язку із зміною ціни природного газу" здійснений розрахунок плати за опалення згідно ФАКТИЧНОЇ тепловіддачі в приміщеннях ТОВ "Ромвей", відповідно якого сума нарахувань за фактично надане у вказані приміщення опалення за опалювальні періоди 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021 становить суму 12641,41 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У разі неможливості самостійно надати докази учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом у порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 79 ГПК України визначає поняття вірогідності доказів. Згідно до ч.1. цієї статті визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Частина 2 цієї статті встановлює, що питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У господарському судочинстві принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано в Постанові Великої палати ВСУ від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Так, суд вважає, що відповідачем надані достатні, достовірні та переконливі докази в підтвердження своєї правової позиції та правомірної поведінки. Добросовісною поведінкою відповідача доведено намір вжиття можливих заходів з метою дотримання порядку відключення від централізованої системи теплопостачання, ТОВ "Ромен" своїми діями щодо встановлення автономного опалення не завдав жодної шкоди іншим споживачам та позивачу, оскільки здійснював переобладнання в міжопалювальний період за власний рахунок в приміщеннях, які належать йому на праві власності та вживав всіх можливих заходів щодо узгодження відповідного переобладнання у встановленому законом порядку.

Позивач в своїх письмових поясненнях посилається на правові висновки Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15 та постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2019 року по справі № 226/1437/16-ц щодо необхідності сплати бездоговірного споживання теплової енергії навіть у разі встановлення споживачем автономного опалення, за умови недотримання останнім відповідного порядку відключення від мереж централізованого опалення, встановленого законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд у вказаних постановах зазначив, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг. Верховний суд зазначив про виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання послуг з централізованого опалення, та зазначив про обов`язок відповідача, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Враховуючи висновки Верховного суду в подібних правовідносинах, суд також дійшов висновку про відсутність підстав для повного звільнення відповідача від оплати наданих позивачем послуг з теплопостачання за період з жовтня 2017 року по грудень 2020 року.

ТОВ "Ромвей" в своїх запереченнях просив застосувати до вимог КП "Харківські теплові мережі" позовну давність, зокрема щодо вимог з оплати вартості спожитої теплової енергії за період з 2017 року по лютий 2018 року.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення вартості спожитої теплової енергії без достатніх правових підстав за період з жовтня 2017 року по 08.02.2018 року.

Щодо решти позовних вимог про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з лютого 2018 по грудень 2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 розділу II Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 N 315, визначено, що для приміщень з індивідуальним опаленням та неопалюваних приміщень здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок неізольованих трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях відповідно до пункту 4 розділу V цієї Методики, яким зокрема визначено, що обсяг теплової енергії, який надходить від ділянок неізольованого транзитного трубопроводу до неопалювального приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньо будинкової системи опалення, визначається розрахунково або за результатом енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього приміщення.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлений обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Проте, суд вважає, що нарахована позивачем до стягнення сума вартості спожитої відповідачем теплової енергії з урахуванням визначеного навантаження на приміщення відповідача не співвідноситься с фактично отриманою її кількістю та є завищеною в десятки разів. Доводи позивача, викладені ним у позовній заяві щодо вартості відпущеної теплової енергії, суд вважає безпідставними, оскільки розрахунок відповідачем повинен проводитися саме за ФАКТИЧНО отриману теплову енергію.

У відповідності до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Так, суд вважає, що винесення рішення про покладення на відповідача обов`язку по сплаті заявленої вартості теплової енергії внаслідок бездоговірного споживання згідно законодавчо визначених нормативів нарахування, тобто у розмірі який він фактично не споживав та не міг споживати суперечитиме принципам та завданням господарського судочинства, встановленим статтею 2 ГПК України.

Отже, зважаючи на фактичні обставини, які склалися між сторонами, враховуючи вищевикладені висновки суду щодо належності та допустимості доказів, суд вважає достовірним, належним та допустимим доказом наданий відповідачем розрахунок тепловіддачі від транзитних трубопроводів, що проходять по його нежитловим приміщенням підвалу № № 1, 2, 3 та першого поверху № 1,2,3,4,5,6,7, 9 за адресою: вул. Ромена Ролана, 9, відповідно якого вартість опалення згідно фактичної тепловіддачі в приміщеннях ТОВ "Ромвей", за період з лютого 2018 року по грудень 2020 становить суму 12 585,81 грн., тому суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 12 585,81 грн. заборгованості, правомірними, обґрунтованими, такими, що не спростовані відповідачем та такими, що підлягають задоволенню. В решті заявленої до стягнення суми позовних вимог суд відмовляє.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що судом визначена належна до сплати сума основного боргу в межах 12 585,81 грн., та враховуючи застосовану позовну давність, належна до сплати сума 3% річних становить 371,26 грн., інфляційних витрат 660,45 грн., тому суд задовольняє позовні вимоги у вказаному розмірі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, судові витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 204,27 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 546, 548, 549, 610-612, 623-625, 629, 631 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 224, 225 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромвей" (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 8, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_2 в філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 351823) вартість безпідставно спожитої теплової енергії на потреби опалення в сумі 12 585,81 грн. за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року включно.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромвей" (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 8, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р НОМЕР_3 в філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 351823) 3% річних в сумі 371,26 грн., інфляційні втрати в сумі 660,45 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 204,27 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заявлених до стягнення позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "09" липня 2021 р.

Суддя Л.В. Шарко