ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Справа № 910/18376/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

заявника: представник Мороз І.М. - адвокат

боржника: представник Штогрін В.С. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 23.03.2021 у справі № 910/18376/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року у справі № 910/18376/20 відкрито провадження у справі № 910/18376/20 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" (33013, Рівненська область, м. Рівне, вул. Кавказька, 9 -А, офіс 401, ).

1.2. Визнано вимоги кредитора Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" (33013, Рівненська область, м. Рівне, вул. Кавказька, 9 -А, офіс 401, ) у розмірі 4 000 000 грн 00 коп.

1.3. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

1.4. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" до "03" вересня 2021 року.

1.5. Розпорядником майна призначено Гуцал Тамару Михайлівну.

1.6. Встановлено грошову винагороду розпоряднику майна арбітражному керуючому Гуцал Тамарі Михайлівні у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" за рахунок коштів, авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області.

1.7. Вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

1.8. З метою виявлення кредиторів, прийнято рішення здійснити оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" (33013, Рівненська область, м. Рівне, вул. Кавказька, 9 -А, офіс 401, ) на офіційному веб-порталі судової влади України.

1.9. Встановлено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 04 травня 2021 року.

1.10. Встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 11 травня 2021 року.

1.11. Проведення попереднього засідання суду призначено на "11" травня 2021 р. на 10:00 год., яке відбудеться в приміщенні господарського суду Рівненської області (за адресою 33013, м. Рівне, вул. Набережна, 26А) в залі судових засідань № 16.

1.12. Зобов`язано розпорядника майна боржника у наступному засіданні надати cуду звіт про поведену роботу.

2. Короткий зміст процесуального рішення суду першої інстанції.

2.1. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що боржником не надано доказів погашення заборгованості, або ж можливості погашення заборгованості, вказаний факт свідчить про відсутність можливості боржника виконувати свої фінансові зобов`язання перед кредиторами.

2.2. Заявник (кредитор) з метою захисту свого порушеного права по оплаті договору № 6 від 22 жовтня 2018 року, правомірно звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки законодавством кредитору надано право вибору ефективно відновлювати свої порушені права в порядку позовного провадження, або через процедуру банкрутства.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду 05 квітня 2021 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" Новака І.В. на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року відповідно до якої просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року по справі №910/18376/20; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Апогей» на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року по справі № 910/18376/20; ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року по справі № 910/18376/20 - скасувати; прийняти нове рішення яким у задоволені заяви Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" (ідентифікаційний код 20021369) про відкриття провадження у справі про банкрутство - відмовити; стягнути з заявника на користь боржника судові витрати по справі.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

3.3. Зазначає, що постановляючи ухвалу від 23 березня 2021 року по справі № 910/18376/20, судом першої інстанції необґрунтовано зроблено висновки щодо відсутності спору про право у даній справі.

3.4. Апелянт вказує, що, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, свої вимоги Приватне акціонерне товариство "F&C REALTY" обґрунтовує наявністю заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" перед заявником на загальну суму 4 000 000 гривень, посилаючись на існування договору позики, надання позики боржнику та її неповернення на вимогу заявника.

3.5. Як було відображено у відзиві який був поданий до суду першої інстанції, вказана заборгованість, у відповідності до наведеного у заяві Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" виникла у зв`язку із невиконанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" умов договору безпроцентної поворотної позики № 6 від 22.10.2018.

3.6. Проте твердження заявника щодо розміру заборгованості та її існування є необґрунтованим голослівними та свідчать про наявність спору про право, при цьому заявлена сума боргу є спірною, та такою що не підтверджена належними та допустимими доказами.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Заяв, клопотань, відзиву на апеляційну скаргу від Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" на адресу суду не надходило.

4.2. В судовому засіданні представник апелянта - Штогрін В.С. підтримала доводи, викладенні у апеляційній скарзі. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове процесуальне рішення, яким у задоволені заяви Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" про відкриття провадження у справі про банкрутство - відмовити.

4.3. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 23.03.2021 у справі № 910/18376/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Кодекс України з процедур банкрутства;

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "F&C REALTY" (надалі - позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апогей" (надалі - Позичальник) укладено договір безпроцентної поворотної позики № 6, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, позикодавець передає Позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у пункті 3.1. цього договору на безвідсотковій поворотній основі, а позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у визначений цим Договором строк (пункт 3.1. договору).

7.2.1. Згідно пункту 3.1. Договору суми позики за Договором становить 6 000 000 (шість мільйонів) грн. 00 коп. Без ПДВ.

7.2.2. У відповідності до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. Договору позика передається у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок Позичальника. Позика перераховується Позикодавцем згідно листа Позичальника в строк до 31 грудня 2018 року включно. Позика вважається переданою Позичальникові в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника.

7.2.3. Позика надається Позичальнику на строк до 25 березня 2019 року включно (пункт 5.1. договору). Позика може повернутися Позичальником частинами але не пізніше, ніж останній день строку, зазначений в пункті 5.1. (пункт 5.2. Договору).

7.2.4. За пунктом 10.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту надання Позикодавцем першої частини суми позики Позичальнику і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.

7.3. Товариством з обмеженою відповідальністю "Апогей" листом від №01-10 від 22.10.2018 року повідомило про надання фінансової допомоги в розмірі 6 000 000 грн. 00 коп.

7.3.1. Згідно платіжного доручення від 22 жовтня 2018 року № 2145 Приватне акціонерне товариство "F&C REALTY" перерахувало для Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" 6 000 000 грн. 00 коп.

7.4. В подальшому, 25 березня 2019 року між Приватним акціонерним товариством "F&C REALTY" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апогей" укладено додаткову угоду № 1 до договору безпроцентної поворотної допомоги від 22 жовтня 2018 року № 6, яким внесли зміни в пункт 5.1. договору, зокрема - Позичальник зобов`язується повернути отриману фінансову допомогу визначену пунктом 3.1. даного Договору за вимогою Позикодавця, в термін не пізніше ніж через 7 (сім) календарних днів з моменту отримання вимоги про повернення позики (особисто в руки, поштою чи засобами електронного зв`язку), шляхом перерахування зазначених коштів на розрахунковий рахунок Позикодавця. Вказаний в цьому пункті строк може бути продовжений або скорочений за згодою Сторін, шляхом оформлення та підписання Додаткової угоди до цього Договору.

7.4.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" оплатило борг частково - у сумі 2000000,00грн. Цю обставину не заперечують ані заявник, ані боржник.

7.4.2. У подальшому, в узгоджений Додатковою угодою №1 строк боржник не сплатив жодної суми в повернення безпроцентної поворотної позики.

7.4.3. Матеріали справи не містять і представники сторін не підтверджують продовження строків для здійснення оплати з повернення позики.

7.5. 24 січня 2020 року листом №24-01/20 Приватне акціонерне товариство "F&C REALTY" вимогою повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" про повернення 4 000 000 грн. 00 коп., як позики.

7.5.1. Також, між Приватним акціонерним товариством "F&C REALTY" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апогей" було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2018 року - 16.09.2020 року.

7.6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" не виконало належним чином свої договірні зобов`язання по оплаті договору. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" перед Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" складає 4 000 000 грн. 00 коп.

7.7. Відтак заявник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг. Станом на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство борг за договором від 22 жовтня 2018 року № 6 складає 4 000 000 грн. 00 коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на які суд вказував вище (платіжне доручення, виписка по рахунку, акт звірки взаємних розрахунків).

7.8. У відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, боржник зазначає про те, що директор ТОВ "Апогей" заперечує факт отримання вимоги про повернення залишку поворотної фінансової допомоги. Просить суд відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей".

7.9. За результатами розгляду заяви ініціюючого кредитора, зокрема відкрито провадження у справі № 910/18376/20 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" та визнано вимоги кредитора Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" у розмірі 4 000 000 грн. 00 коп. та вчинено процесуальні дії, які визначені у частині 8 статті 39 КУзПБ.

7.10. Підстави задоволення позову апеляційним господарським судом наведені у пункті 2.1.-2.2. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, а також заслухавши пояснення представників у справі, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

8.3. Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.3. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, як зазначено в преамбулі, встановлюються нормами КУзПБ, який введено в дію з 21.10.2019.

8.4. Відповідно до частини другої, третьою статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.

8.5. Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 16617 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

8.6. Положення статті 1 КУзПБ визначають, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

8.7. Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

8.8. Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

8.9. Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Відповідно до частини першої - п`ятої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

8.10. Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

8.11. Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 68 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 48 постанови від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19).

8.12. Як встановлено судом першої інстанції, Договір безпроцентної поворотної позики № 6 від 22 жовтня 2018 року та Додаткова угода до Договору № 6 від 25 березня 2019 року підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін. Вищевказаний договір та додаткова угода є чинними та обов`язковими до виконання.

8.12.1. Вбачається, на виконання умов договору 22 жовтня 2018 року Приватним акціонерним товариством "F&C REALTY" для Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" перераховано грошові кошти в сумі 6 000 000 грн. 00 коп, що стверджується платіжним дорученням від 22 жовтня 2018 року № 2145, випискою по основним рахункам від 22 жовтня 2018 року та актом звірки взаємних розрахунків.

8.12.2. Отже, судом встановлено факт виконання Приватним акціонерним товариством "F&C REALTY" взятих на себе договірних зобов`язань по наданні грошових коштів в сумі 6 000 000 грн. 00 коп. відповідно до договору від 22 жовтня 2018 року № 6.

8.12.3. Як вбачається із матеріалів справи свої договірні зобов`язання по оплаті договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" не виконало належним чином.

8.13. Станом на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство борг за договором від 22 жовтня 2018 року № 6 складає 4 000 000 грн. 00 коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на які суд вказував вище (платіжне доручення, виписка по рахунку, акт звірки взаємних розрахунків).

8.14. Отже, судом встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" перед Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" підтверджена належними та допустимими доказами долученими до матеріалів справи, не спростована боржником та складає 4 000 000 грн. 00 коп.

8.15. Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

8.16. Згідно з ч. 6 ст. 39 Кодексу суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, або якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

8.16.1. Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду в підготовчому засіданні 23 березня 2021 року заяви Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей", суд не встановив підстав для відмови у відкритті провадження, перелічених у пункті 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

8.17. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

8.18. Відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

8.19. При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

8.20. Наразі, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником у повному обсязі вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

8.21. Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви про визнання боржника банкрутом, дослідивши надані матеріали, суд робить висновок, що вищевказані факти свідчать про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей".

8.22. Щодо заперечень, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Апогей" на заяву про порушення провадження у справі про банкрутство, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

8.22.1. На думку боржника, твердження заявника щодо розміру заборгованості та її існування є голослівними та свідчать про наявність спору про право, при цьому заявлена сума боргу є спірною та такою що не підтверджена належними та допустимими доказами.

8.23. Щодо тверджень про існування спору про право, суд другої інстанції звертає увагу на наступне.

8.23.1. Однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої статті 39 КУзПБ, визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

8.23.2. Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

8.23.3. Таким чином спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

8.24. Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.

8.24.1. Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

8.24.2. Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

8.24.3. Отже, на дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку з ухваленням судового рішення. Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника. У такому разі безспірність не слід обов`язково пов`язувати (ототожнювати), ставити в залежність, з наявністю судового рішення.

8.25. Частина шоста статті 39 КУзПБ згідно якої підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження жодним чином не визначає підставою для такої відмови існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у цьому спорі не є обов`язковою. У цьому випадку достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги кредитора (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 910/1067/19).

8.25.1. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

8.25.2. Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 71 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 51 постанови від 03.09.2020 у справі N 910/4658/20 та постанові від 16.09.2020 у справі № 911/593/20).

8.25.3. Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

8.25.4. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8.26. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

8.26.1. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

8.26.2. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

8.26.3. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Наведені вище твердження та висновки містяться в Постанові Верховного суду України від 15 жовтня 2020 року №922/1174/20.

8.27. Підсумовуючи наведене, вбачається, що суд не може формально підходити до визначення "спору про право", який не зводитися до заперечення боржником існування тих чи інших правовідносин, або до існування спору в суді між заявником та боржником.

8.27.1. Суд наголошує, у кожному конкретному випадку, судом досліджуються заперечення відповідача, зокрема чи такі ґрунтуються на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами, також у разі зазначення існування спору в іншому суді, або в межах іншої справи між заявником та боржником, чи у предметі спору таких, має місце спір про право який впливає або може вплинути на результати розгляду в межах справи про банкрутство.

8.27.2. Отже, наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника.

8.28. Щодо тверджень боржника, про те, що заявлена сума боргу є спірною та такою що не підтверджена належними та допустимими доказами, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

8.28.1. Як вказувалося вище по тексту, на підтвердження боргу в розмірі 4 000 000 грн. 00 коп. заявником надано договір від 22 жовтня 2018 року безпроцентної поворотної позики № 6, додаткову угоду № 1 до зазначеного договору від 25 березня 2019 року, платіжне доручення, акт взаємних розрахунків, виписку по рахунках.

8.28.2. Суд наголошує, матеріали справи містять акт взаємних розрахунків підписаний уповноваженою особою та скріплений відтисками печаток сторін, виписку по рахунках, які свідчать про часткову оплату боржником наданої згідно договору позики.

8.28.3. Отже своїми діями, боржник ствердно ставився до зазначеного правочину та підтвердив його виконання - ТОВ "Апогей" визнав договір від 22 жовтня 2018 року безпроцентної поворотної позики № 6, оплативши частково борг.

8.28.4. Крім того, про безпідставності, або ж спірність вимоги про сплату 4 000 000 грн. 00 коп., боржник міг надати листи відповіді на претензію, або ж повідомлення про помилковість перерахування коштів у розмірі 6 000 000 грн. 00 коп., однак матеріали справи таких доказів не містять.

8.28.5. Суд констатує - боржником отримано кошти в зазначених розмірах, однак не повернуті в повному розмірі, докази повернення не надані, до матеріалів справи не долучені.

8.28.6. Також боржником зазначено, що інших доказів окрім платіжного доручення матеріали справи не містять, як наслідок останній ставить під сумнів дійсність господарської операції щодо перерахування коштів в розмірі 6 000 000 грн. 00 коп.

8.28.7. Разом з тим, як зазначалося вище, матеріали справи містять підписаний боржником акт звірки взаєморозрахунків та виписку з банку, з яких додатково вбачається рух коштів між сторонами та додатково підтверджується факт дійсності операції, а також відсутність спору про право.

8.28.8. У відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, боржник зазначає про те, що директор ТОВ "Апогей" заперечує факт отримання вимоги.

8.28.9. Разом з тим, матеріалами справи спростовані такі твердження відповідача, оскільки заявником долучена належним чином завірена копія вимоги, на якій міститься підпис уповноваженої особи ТОВ "Апогей" з зазначенням дати (24.01.2020) та відтиском печатки.

8.29. Судом апеляційної інстанції оглянуті у судовому засіданні оригінали письмових доказів, звернуто детальну увагу на засвідчувальний напис про отримання такої вимоги керівником ТОВ "Апогей", що дає усі підстави вважати, що така вимога вручена особисто в руки директору ОСОБА_1 .

При цьому така вимога вручена саме у один із способів, який сторони передбачили у додатковій угоді №1 від 25.03.2019.

8.30. Також судом апеляційної інстанції враховано, що відповідачем не надано жодних доказів недійсності вищезазначеної вимоги, зокрема висновків експерта щодо підроблення або ж фальсифікації підпису Ізотова О.А. та печатки на вимозі від 24 січня 2020 року №24-01/20.

8.31. Отже, боржник знав та мусив знати про наявну в нього заборгованість, а також про обов`язок повернення такої заборгованості, вимога була отримана боржником 24 січня 2020 року, отже обов`язок повернути заборгованість настав 01 лютого 2020 року.

8.32. Натомість, будь - яких належних та допустимих доказів матеріали справи не містять, боржником не вчинено жодних дій починаючи від 01 лютого 2020 року і до звернення заявника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство 23 листопада 2020 року, щодо заперечення заборгованості, або ж наявності спору.

8.33. Судом апеляційної інстанції у даній постанові вище (пункт 7.8.) зверталася увага, що у поданому відзиві заперечується факт отримання вимоги; у подальшому представником боржника взагалі були поставлені під сумнів повноваження керівника боржника - директор ТОВ "Апогей" не мав права підписувати договір та додаткову угоду від імені боржника.

8.34. Колегія суддів таке заперечення відхиляє, оскільки воно є безпідставне та необґрунтоване.

8.34.1. В підтвердження зазначеної обставини, відсутності повноважень у директора на підписання договорів, не долучено жодних доказів, зокрема Статуту ТОВ "Апогей", судових рішень, щодо визнання недійсними спірних договорів та щодо перевищення повноважень директором товариства, службові розслідування, перевірки, з цього приводу не проводились, у колишнього керівника боржника, який підписував вказані документи, пояснення не відібрані.

8.34.2. До того ж, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

8.34.3. Як вбачається з матеріалів справи, кошти були перераховані для боржника в жовтні 2018 року, частина коштів була повернута, обов`язок з оплати залишкової заборгованості в розмірі 4 000 000 грн. 00 коп. настав 01 лютого 2020 року, отже боржник знав або ж мусив знати про наявність заборгованості і відповідно мав достатньо часу щоб вчинити дії, зокрема визнати договори недійсними та дії директора незаконними.

8.34.4. При цьому матеріали справи не містять доказів вчинення зазначених вище дій боржником.

8.35. Також, боржник зазначає про не визначення заявником штрафної санкції передбаченої умовами договору, на думку останнього це свідчить про існування спору про право та ненадання поворотної безпроцентної позики взагалі.

8.35.1. Разом з тим, зазначені обставини свідчать про те, що штрафна санкція не є обов`язком заявника, а правом, заявник вправі на свій розсуд заявляти до стягнення штрафні санкції або ж не заявляти їх взагалі.

8.36. Таким чином твердження боржника у відзиві на позовну заяву є припущенням, які у свою чергу є безпідставними, адже боржником не надано жодних документів на підтвердження зазначених обставин.

8.36.1. Адже стверджуючи про наявність "спору про право" боржник при цьому не обґрунтував беззаперечність свого твердження: ні суду першої інстанції апеляційної інстанції не надано доказів того, що боржником пред`явлений позов про оспорення дійсності правочинів, на яких ґрунтуються вимоги ініціюючого кредитора, який (які) пред`явлено до кредитора до моменту його звернення 23.11.2020) із заявою про відкриття щодо боржника справи про банкрутство в порядку статті 34 КУзПБ.

8.37. Як наслідок - твердження боржника про існування "спору про право" не знайшло свого документального підтвердження у матеріалах справи, усі посилання останнього зводяться до припущень та не підтверджуються жодними доказами і є надуманими та безпідставними.

8.38. Колегія суддів вважає, що між заявником та боржником відсутній спір про право, який випливає із вищезазначеного правочину.

8.39. Оскільки апеляційна скарга містить вимоги про скасування оспорюваної ухвали у повному обсязі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

8.40. В силу приписів частини 8 статті 39 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про:

відкриття провадження у справі про банкрутство;

визнання вимог кредитора та їх розмір;

введення мораторію на задоволення вимог кредиторів;

введення процедури розпорядження майном;

призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати;

вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави;

строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду;

дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду;

строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

8.41. Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції дотримані у повному обсязі вимоги закону - частини 8 статті 39 КУзПБ.

8.42. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції, навпаки спростовані викладеними вище обставинами.

8.43. Посилання апелянта на правові висновки, відображені у постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 369/16532/18, від 19.05.2020 у справі № 922/4206/19, від 26.05.2020 у справі № 925/1005/18, від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 Північно-західним апеляційним господарським судом враховуються, однак застосовані до даних правовідносин не можуть бути з наступних причин.

8.43.1. Щодо посилання на постанову Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду) від 19.12.2019 у справі № 369/16532/18, що містить висновки щодо тлумачення правової категорії "спір про право", колегія суддів зазначає, що предметом позову у вказаній справі є встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, при чому касаційний суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що факт, про встановлення якого просить позивач, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження (частина четверта статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

8.43.2. Як вбачається зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 922/4206/19 предметом позову є визнання протиправними дій Товариства щодо сплати податку з доходів фізичних осіб (далі - ПДФО) за працівників на рахунок сільської ради; зобов`язання відповідача сплачувати ПДФО на доходи працівників до селищного бюджету у порядку, передбаченому Бюджетним кодексом України. Тобто предметом дослідження у цій справі були податкові відносини, а об`єктом касаційного оскарження були судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Спір у справі належить до юрисдикції адміністративного суду.

8.43.3. У постанові від 26.05.2020 у справі № 925/1005/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про скасування постанови та рішення судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області до Державного підприємства "Черкаський консервний комбінат" про зобов`язання включити кредиторські вимоги Фонду по сплаті капіталізованих платежів у сумі 1 512 753, 40 грн до проміжного ліквідаційного балансу, оскільки такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

8.43.4. У справі № 910/13233/17 предметом спору було визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, при чому у постанові від 29.01.2019 касаційний господарський суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності оригіналу кредитного договору та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, та статей 88, 89 Закону України "Про нотаріат".

8.43.5. Зазначені постанови Верховного Суду (пункти 8.43.1.-8.43.4. цієї постанови) були предметом детального дослідження у справі № 918/1174/20 Верховним Судом (постанова від 09.06.2021) під час розгляду касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у цій справі.

8.44. Натомість у справі № 918/1174/20 та справі №910/18376/20 є подібними як предмет спору так і фактичні обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, оскільки і у першому і у другому випадку боржником заперечувалося відкриття провадження у справі про банкрутство; в обох випадках боржники апелюють до суду про наявний "спір про право", обґрунтовуючи його наявністю суми боргу, яка в окремому позовному провадженні такою за боржником визнана не була; і в одній і в іншій справі боржник наголошує на відмову боржнику у відкритті провадження у справі про банкрутство, допоки не врегульований спір про право.

8.45. У постанові від 09.06.2021 у справі № 918/1174/20 Верховний Суд сформулював правовий висновок (із посиланням на висновок у постанові від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19), за яким відсутність доказів, що беззаперечно свідчать про наявність спору про право у вимогах ініціюючого кредитора, заявлених на підставі неоспорених правочинів, надають право останньому, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур, передбачених КУзПБ, для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

8.46. З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що при постановленні оспорюваної ухвали місцевий господарський суд дотримався вимог норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" від 05.04.2021 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року у справі № 910/18376/20 залишити без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 23.03.2021 у справі № 910/18376/20, сплатило згідно платіжного доручення № 0.0..1 від 17.05.2021 судовий збір у розмірі 31530,00 гривень.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" від 05.04.2021 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 23 березня 2021 року у справі № 910/18376/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 910/18376/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "08" липня 2021 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.