ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа № 925/1529/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021

у справі №925/1529/20 (суддя - Довгань К.І.)

за позовом Фермерського господарства "Єгор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета, на стороні відповідача:

1. Приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Неллі Борисівни

2. Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Фермерське господарство "Єгор" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" про визнання виконавчого напису від 17.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. та зареєстрованого за №2798, таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги Фермерського господарства "Єгор" обґрунтовані наступним:

- між позивачем та відповідачем 01.06.2020 укладено договір купівлі-продажу №484/ФКД, в підтвердження безумовного виконання продавцем зобов`язання здійснити поставку товару сторонами правочину також складено товарну аграрну розписку від 05.06.2020, яку посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. за №1833.

- в забезпечення виконання зобов`язання за розпискою позивач передав у заставу майбутній врожай кукурудзи у кількості 500 тон, що вирощується на земельних ділянках загальною площею 110,2181 га, згідно переліку.

- відповідач направив позивачу вимогу про усунення порушень щодо несвоєчасної поставки продукції за договором купівлі-продажу, а в день її отримання 17.11.2020 приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. вчинено виконавчий напис за №2798 про витребування від позивача на користь відповідача майна на підставі товарної аграрної розписки №1833 від 05.06.2020;

- на переконання Фермерського господарства "Єгор", виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутні докази про реєстрацію у реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідачем недотримано 30-денний строк з моменту ймовірної реєстрації у реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження; нотаріусом не здійснено перевірки безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів; не враховано положення договору купівлі-продажу щодо форс-мажорних обставин, ухилення відповідача від прийняття зерна у кількості 28 тон, а також наявності заборгованості покупця за поставлений продавцем товар.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.11.2020 відкрито провадження у справі №925/1529/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, а також залучено до участі у справі приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянську Н.Б. та приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

До суду 22.04.2021 представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №925/81/21 за позовом Фермерського господарства "Єгор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" про розірвання договору купівлі-продажу №484/ФКД від 01.06.2020.

В обґрунтування поданого клопотання про зупинення провадження заявник зазначив, що справи №925/1529/20 та №925/81/21 є взаємопов`язаними, оскільки в межах справи №925/1529/20 вирішується питання правомірності вчинення виконавчого напису та, як наслідок, невиконання договору купівлі-продажу №484/ФКД. На переконання позивача, зобов`язання з поставки кукурудзи врожаю 2020 року у кількості 500 тон виникло у зв`язку з укладенням вказаного договору. Згідно з п. 3.13 зазначеного договору на підтвердження безумовного виконання продавцем зобов`язання здійснити поставку товару сторони складають відповідну товарну аграрну розписку відповідно вимог Закону України "Про аграрні розписки". З п. 1 товарної аграрної розписки вбачається, що розписка встановлює безумовне зобов`язання боржника за розпискою здійснити поставку 500 тон +/- 5% зерна кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року до 15.11.2020 у відповідності до умов договору купівлі-продажу №484/ФКД від 01.06.2020. Позивач вказував на те, що наведені обставини є беззаперечним доказом того, що аграрна розписка, на підставі якої здійснено оскаржуваний напис, не є самостійним документом, а укладена сторонами виключно на виконання умов договору купівлі-продажу №484/ФКД.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/1529/20 клопотання Фермерського господарства "Єгор" задоволено та зупинено розгляд справи до набрання законної сили рішенням у справі №925/81/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки предметом спору у справі №925/1529/20 є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який вчинено на підставі аграрної розписки на виконання договору купівлі-продажу №484/ФКД, ця справа є пов`язаною зі справою №925/81/21. За таких обставин, місцевим господарським судом зазначено, що справу №925/1529/20 неможливо розглянути до вирішення справи №925/81/21.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" подало апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Єгор" про зупинення провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" зазначає, що з огляду на предмет спору у даній справі №925/1529/20 та подані докази, суд першої інстанції не позбавлений можливості самостійно встановити усі обставини справи та факти, що стосуються предмета спору, і ухвалити рішення по суті заявлених вимог. При цьому, у межах розгляду справи №925/1529/20 суд лише повинен перевірити, чи були у нотаріуса правові підстави для вчинення виконавчого напису, та чи не порушив останній порядок вчинення виконавчого напису на аграрній товарній розписці.

Також відповідач вказує на те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано, які конкретні фактичні обставини встановлюються судом у справі №925/81/21 та яким чином до їх встановлення об`єктивно унеможливлюється вирішення спору у справі №925/1529/20.

Окрім цього, в апеляційній скарзі відповідач також навів попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які останній очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. За розрахунком позивача очікувані витрати на професійну правничу допомогу становлять 30000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 апеляційну скаргу у справі №925/1529/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №925/1529/20, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, а також встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу 15 днів з дня отримання копії ухвали.

До суду 14.06.2021 від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Фермерське господарство "Єгор" заперечує проти доводів відповідача та просить залишити без задоволення подану апеляційну скаргу, а ухвалу про зупинення провадження у справі - без змін.

У відзиві позивачем також наведено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які останній очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, що становить 20000,00 грн

Інші учасники справи у встановлений судом строк не скористалися правом на подання відзивів на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Убачається, що предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання виконавчого напису від 17.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. та зареєстрованого за №2798, таким, що не підлягає виконанню. Зазначений виконавчий напис про витребування від позивача на користь відповідача майна вчинено на підставі товарної аграрної розписки №1833 від 05.06.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки:

- відсутні докази про реєстрацію у реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження;

- відповідачем не дотримано 30-денний строк з моменту ймовірної реєстрації у реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження;

- нотаріусом не здійснено перевірки безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів;

- не враховано положення договору купівлі-продажу щодо форс-мажорних обставин, ухилення відповідача від прийняття зерна у кількості 28 тон, а також наявності заборгованості покупця за поставлений продавцем товар.

В той же час, позовними вимогами у справі Господарського суду Черкаської області №925/81/21 є розірвання договору купівлі-продажу №484/ФКД від 01.06.2020, укладеного між Фермерським господарством "Єгор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс".

Як вже було зазначено вище, задовольняючи клопотання Фермерського господарства "Єгор" про зупинення провадження у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що розгляд цієї справи неможливий до розгляду №925/81/21, оскільки предметом спору у справі №925/1529/20 є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який вчинено на підставі аграрної розписки на виконання договору купівлі-продажу №484/ФКД. Відтак справа №925/1529/20 є пов`язаною зі справою №925/81/21.

Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на наступні висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 р. у справі № 910/11236/19.

Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які встановлюються іншим судом, жодним чином не можуть бути встановлені господарським судом у даній справі з незалежних від нього (суду) законодавчо зумовлених причин.

При цьому, сама лише взаємопов`язаність двох справ (у тому числі й тих, у яких місцевий господарський суд дійшов протилежних висновків) не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Наведена процесуальна норма (п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України) прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Колегія суддів зазначає, що в контексті наведених висновків, в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції взагалі не наведено жодного аргументу, який би підтверджував неможливість самостійного встановлення обставин у даній справі, які б перешкоджали подальшому її розгляду. Натомість, судом першої інстанції лише зазначено, що справи №925/1529/20 та №925/81/21 є пов`язаними.

Разом з цим, з огляду на предмет спору у даній справі №925/1529/20 та подані докази, суд першої інстанції не позбавлений можливості самостійно встановити усі обставини справи та факти, що стосуються предмета спору, і ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

У межах розгляду справи №925/1529/20 суд перевіряє, чи були у нотаріуса правові підстави для вчинення виконавчого напису, та чи не порушив останній порядок вчинення виконавчого напису на аграрній товарній розписці.

Вчинення виконавчих написів здійснюється нотаріусом відповідно до глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012.

Згідно з пп. 1.1 п. 1 глави 16 наведеного порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з пп. 3.2 п. 3 глави 16 порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 порядку).

Відповідно до п. 12 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису на товарній та фінансовій аграрній розписці нотаріусу подаються:

а) оригінал аграрної розписки без відмітки про її виконання;

б) засвідчена кредитором копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику;

в) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Як обґрунтовано зазначено відповідачем у поданій апеляційній скарзі, договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції не входить до переліку документів, на підставі яких здійснюється стягнення у безспірному порядку. Відтак, наявність чи відсутність договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції жодним чином не впливає на право нотаріуса вчинити виконавчий напис за умови подання документів, визначених переліком.

Законодавство визначає аграрну розписку як товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах. За суттю аграрна розписка є засобом забезпечення зобов`язання. Оскільки сама по собі аграрна розписка є документом, який фіксує безумовне зобов`язання поставити сільськогосподарську продукцію чи здійснити оплату її вартості, її виконання не залежить від факту оскарження чи недійсності положень забезпечувального договору. Наведені висновки наведені у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №910/14168/19, ухваленої за подібних правовідносин.

Отже, колегія суддів зазначає, що товарна аграрна розписка з моменту її видачі встановлює самостійне безумовне зобов`язання з поставки відповідної продукції на визначених у самій розписці умовах та забезпечене встановленою у розписці заставою, а тому необґрунтованими є доводи позивача та висновки суду першої інстанції стосовно того, що результат розгляду справи №925/81/21 впливатиме на юридичне значення аграрної розписки та вчиненого виконавчого напису нотаріуса.

Оскаржувана ухвала, всупереч вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, не містить аргументованих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як у частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №925/81/21, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Самі лише посилання суду на можливість встановлення певних обставин в іншій справі, що можуть мати значення для розгляду цієї справи, не є підставою для зупинення провадження у даній справі. Як встановлюють приписи процесуального закону, провадження у справі зупиняється на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України лише за умови об`єктивної неможливості розгляду певної справи до вирішення іншої справи. Однак, таке зупинення не є можливим, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

До того ж, слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі №910/12694/18).

Отже судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи процесуального права, а саме п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/1529/20 - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, та витрат на професійну правничу допомогу повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно з загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо про зупинення провадження у справі.

Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/1529/20 скасувати.

3. Справу №925/1529/20 передати до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко