ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

07 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 501/1957/16-ц
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення господарського суду Одеської області від 03.06.2021, суддя в І інстанції Шаратов Ю.А., повний текст якого складено 03.06.2021 в м. Одесі

у справі № 501/1957/16-ц

за позовом: ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Укржилстрой - 2008"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Виконавчого комітету Чорноморської міської ради

про скасування державної реєстрації та призначення ліквідаційної комісії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.06.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

03.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 03.06.2021 у справі № 502/1957/16-ц скасувати, справу № 502/1957/16-ц направити на розгляд за встановленою законом підсудністю та зобов`язати ОСББ «Укржилстрой-2008» заключити типовій договір та забезпечити постачання електричної енергії до кварти АДРЕСА_1 , власником якої є я, позивач, ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини третьої ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, у 2016 році ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСББ "Укржилстрой - 2008", предметом якої є дві вимоги немайнового характеру, а саме: про скасування державної реєстрації ОСББ "Укржилстрой - 2008" та призначення ліквідаційної комісії ОСББ "Укржилстрой - 2008".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на момент подання позову, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 1378 грн.

Відповідно п.п. 4 п. 2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", в чинній редакції, за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Скаржниця просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове рішення.

Таким чином, при зверненні з апеляційною скаргою судовий збір підлягав оплаті у сумі 4 134 грн., а саме 2756 * 150 %, де 2756 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням двох вимог немайнового характеру (1378*2), 150 % - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

Однак до апеляційної скарги скаржниця не додала доказів сплати судового збору. Натомість звернулася з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , та є споживачем комунальних послуг, а саме електричної енергії.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Разом з тим, наведеними правовими нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржниця є суб`єктом господарських правовідносин, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, може отримувати грошові кошти з різних джерел, а тому має вживати всі заходи щоб забезпечувати можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами ГПК України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що дана справа вже неодноразово переглядалася судами різних інстанцій саме за скаргами ОСОБА_2 , за розгляд яких вона сплачувала судовий збір у визначеному Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається звільнення від сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

Оцінивши доводи, наведені скаржницею на обґрунтування вимог заявленого нею клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає у даному випадку наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для звільнення від сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише посилання на відсутність фінансування та відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, статтею 259 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Разом з тим в порушення зазначених вимог процесуального кодексу скаржником не надано доказів надіслання копій апеляційної скарги на адресу інших учасників справи.

Неповідомлення учасника справи про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.

Виходячи з положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що до апеляційної скарги ОСОБА_1 не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі за подання та розгляд апеляційної скарги, а також не подано доказів направлення апеляційної скарги іншим учасникам справи листом з описом вкладення, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Одеської області від 03.06.2021 у справі № 501/1957/16-ц - залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 4134 грн. та доказів надсилання (листом з описом вкладення) іншим учасникам справи копії апеляційної скарги з додатками до неї протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Бєляновський В.В.

судді Богатир К.В.

Філінюк І.Г.