ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. Справа №921/315/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Гриців В.М.

Зварич О.В.

секретар судового засідання Харів М.Ю.

явка учасників справи:

від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 представники (Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.06.2021)

від відповідача за первісним позовом не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» б/н від 28.10.2019 (вх.№01-05/3888/19 від 31.10.2019)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.09.2019 (суддя Андрусик Н.О., повний текст складено 11.10.2019) у справі №921/315/19

за первісним позовом Байковецької сільської ради, с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс», с.Дубівці Тернопільського району Тернопільської області,

про визнання припиненим договору оренди землі,

та за зустрічним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс», с.Дубівці Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача Байковецької сільської ради, с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області

про скасування рішення Байковецької сільської ради №764 від 16.11.2018,

визнання укладеним додаткового договору до договору оренди земельної ділянки від 07.09.2010,

визнання договору оренди землі поновленим та продовженим на термін до 10.11.2033 включно.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісного позову.

22.05.2019 у Господарський суд Тернопільської області звернулась Байковецька сільська рада з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс» (далі по тексту СГ ТОВ «Агрокомплекс») про визнання припиненим договору оренди землі від 07.09.2010 оренди землі, відповідно до умов якого відповідачу передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 9,23га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Дубовецької сільської ради, котра входить до складу Байковецької об`єднаної територіальної громади та належить до комунальної власності територіальної громади.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач належно повідомлений про необхідність повернення земельної ділянки у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі від 07.09.2010 (з урахуванням продовження строку дії договору на підставі судового рішення від 23.02.2017 у справі №921/834/16-г/4).

Короткий зміст зустрічного позову.

24.06.2019 у Господарський суд Тернопільської області звернулось СГ ТОВ «Агрокомплекс» зі зустрічним позовом до Байковецької сільської ради про

(1)скасування рішення Байковецької сільської ради №764 від 16.11.2018 в частині припинення дії договору оренди земельної ділянки від 07.09.2010,

(2)визнання укладеним додаткового договору до договору оренди земельної ділянки від 07.09.2010 у редакції запропонованій позивачем за змістом якої замінено орендодавця з Тернопільської районної державної адміністрації на Байковецьку сільську раду та з визначено строк дії договору по 10.11.2033 включно без зміни інших умов цього правочину;

(3)визнання поновленим та продовженим договору оренди землі від 07.09.2010 на термін по 10.11.2033 включно в редакції додаткової угоди.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що Байковецька сільська рада всупереч ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у передбачений законодавством місячний термін не погодила з орендарем істотні умови, не прийняла рішення про поновлення договору, не підписала додаткової угоди про поновлення договору, не надала заперечень щодо поновлення договору та не повідомила про прийняте з цього приводу рішення.

Наведені обставини, на думку СГ ТОВ "Агрокомплекс" свідчать, що орендні відносини мають бути пролонговані на умовах додаткової угоди, а рішення сесії Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №764 від 16.11.2018 в частині припинення дії договору оренди земельної ділянки від 07 вересня 2010 року, суперечить положенням Закону України "Про оренду землі" та Цивільного кодексу України щодо порядку укладення додаткової угоди та продовження (пролонгації) користування земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.09.2019 відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Суд відмовив у задоволенні первісного позову про визнання договору оренди землі від 07.09.2010 припиненим задоволенню оскільки, чинним законодавством не передбачено такого способу захисту прав як встановлення факту припинення договору. Водночас, відповідно до абзацу 2 частини другої ст.20 Господарського кодексу України, у цьому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача (аналогічна позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/2260/17).

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд зазначив, що позивач звернувся до орендодавця не з наміром скористатися своїм правом на продовження дії договору на тих самих умовах та на той самий (п`ятирічний) строк, а просив встановити інший новий строк дії договору до 10.11.2033, тобто з урахуванням строку, вказаного у розпорядженні голови Тернопільської РДА від 01.07.2011 №571 25 років, який обчислено з 10.11.2008 по 10.11.2033, що свідчить про вчинення позивачем дій, спрямованих не на дотримання переважного права на поновлення договору оренди землі, а фактично на внесення змін до договору в частині строку його дії, що не регулюється положеннями статті 33 Закону України «Про оренди землі».

Оскільки судом встановлено, що договір оренди землі від 07 вересня 2010 року припинив свою дію 10.11.2018 року у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та поновлено (продовжено), то дійшов до висновку, що рішення Байковецької сільської ради №764 від 16.11.2018 в частині припинення дії договору оренди земельної ділянки від 07 вересня 2010 року прийнято у відповідності до положень Закону України "Про оренду землі" та Цивільного кодексу України та в межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач за первісним позовом просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, зустрічний позов задоволити, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги СГ ТОВ "Агрокомплекс" зазначає, що:

1) за змістом ст.ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі», пункту 43 договору оренди землі від 07.09.2010, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації;

2) оскільки договір оренди землі від 07.09.2010 зареєстровано у ДП «Тернопільська регіональна філія центру державного земельного кадастру» 14.09.2010, строк дії зазначеного договору розпочав свій перебіг з 14.09.2010 ( з моменту його державної реєстрації), а не з моменту погодження сторонами;

3) суд першої інстанції невірно обрахував строк завершення договору оренди землі, оскільки з врахуванням наведеного вище та пролонгації договору рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 у справі №912/834/16-г/4 10.11.2018 не може вважатись датою завершення права оренди;

4) оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення Байковецької сільської ради від 16.11.2018 №764 строк дії договору ще не закінчився, вказане рішення порушує право орендаря на користування земельною ділянкою та підлягає скасуванню;

5) СГ ТОВ "Агрокомплекс" зазначає, що ним, як орендарем дотримано процедури і строків звернення до відповідача, як орендодавця, із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, а орендодавцем не виконано обов`язку у місячний термін розглянути надісланий лист-повідомлення, тому наявні підстави для визнання укладеною угоди щодо пролонгації користування земельною ділянкою.

6) судом першої інстанції не враховано правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 136/2211/15-ц, від 29.01.2019 у справі № 917/108/18, від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 18.04.2019 у справі № 917/848/18 та від 09.02.2018 у справі № 912/555/17.

Узагальнені доводи та заперечення позивача за первісним позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом погодився з висновками місцевого господарського суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

В судове засідання 30.06.2021 з`явилися представники позивача за первісним позовом. Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за його відсутності.

Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримали доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача за первісним позовом, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, .

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що 07.09.2010 між Тернопільською районною державною адміністрацією (надалі - орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" (надалі - орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець, на підставі рішення Тернопільської районної державної адміністрації від 10 листопада 2008 року №997 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дубовецької сільської ради Тернопільського району за межами населеного пункту.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 9,23 га, у тому числі: 9,23 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) (п.2 договору).

Договір укладено терміном на 5 років з 10.11.2008 року по 10.11.2013 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Договір зареєстровано у ДП "Тернопільська регіональна філія центру державного земельного кадастру", про що в книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від за №06 від 14.09.2010 року.

Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки від 07.09.2010, Тернопільська районна державна адміністрація передала в оренду СГ ТОВ "Агрокомплекс" земельну ділянку площею 9,23 га за адресою с. Дубівці Тернопільського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 01.07.2011 за №571 внесено зміни в п.2 розпорядження голови Тернопільської РДА від 10 листопада 2008 року за №997 щодо терміну оренди земельних ділянок та викладено його в такій редакції: "2. Передати сільськогосподарському ТОВ "Агрокомплекс" в оренду терміном на 25 років земельні ділянки площею 112,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі 33,99 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі загального користування (пасовище) та 78,55 га за рахунок земель запасу (рілля) за межами населеного пункту на території Дубовецької сільської ради".

В п.2 Розпорядження №571 зазначено Сільськогосподарському ТОВ "Агрокомплекс" укласти додаткову угоду до договору оренди з районною державною адміністрацією та виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст.96 Земельного кодексу України.

Судами встановлено, що внаслідок змін у земельному законодавстві України, право розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності з січня 2013 року перейшло до Державного агентства земельних ресурсів України, а з 10.09.2014 внаслідок реорганізації (Постанова Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади") до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру).

Територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Тернопільській області є Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, завданням якого є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Тернопільської області (п.п.1, 3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 у справі №921/834/16-г/4 задоволено позовні вимоги СГ ТОВ "Агрокомплекс" та визнано поновленим і продовженим Договір оренди землі від 07.09.2010, раніше укладений між орендодавцем - Тернопільською районною державною адміністрацією та орендарем СГ ТОВ "Агрокомплекс" щодо строкового платного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, площею 9,23 га (кадастровий номер 61252:83100:01:001:0921), зареєстрований у ДП "Тернопільській регіональній філії центру державного земельного кадастру" за №06 від 14.09.2010, яка знаходиться на території Дубовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за межами населеного пункту, на той же термін і на тих же умовах. Рішення не оскаржвалось та набрало законної сили 13.03.2017.

02.03.2018 СГ ТОВ "Агрокомплекс" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із завою про роз`яснення рішення від 23.02.2017 у справі №921/834/16-г/4, а саме - з якої дати слід вважати Договір оренди поновленим та продовженим на той самий строк і на тих самих умовах: з моменту закінчення його дії, а саме з 10.11.2013 по 10.11.2018, чи з моменту набрання рішенням законної сили, а саме з 13.03.2017 по 13.03.2022.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.03.2018 у справі №921/834/16-г/4 в задоволенні заяви СГ ТОВ "Агрокомплекс" про роз`яснення рішення суду від 23.02.2017 відмовлено. При цьому, судом зазначено, що рішення господарського суду від 23.02.2017 у справі №921/834/16-г/4 є судовим рішенням, які виносяться за позовами про визнання факту, оскільки вони констатують наявність або відсутність правовідносин між сторонами і реалізуються державними та іншими органами і посадовими особами. Із ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що поновлення договору оренди землі на підставі ч.6 ст.33 цього Закону відбувається на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а відтак договір оренди землі поновлюється з моменту закінчення строку на який його було укладено та продовжується на цей же строк, однак на новий період в часі, обмежений тим же терміном. І так як рішення у даній справі не стосується ні укладення господарського договору за державним замовленням, ні переддоговірного спору, а відтак не має підстав вважати, що спірний договір оренди вважається поновленим з дня набрання рішенням законної сили, у відповідності до ст.187 Господарського кодексу України.

11.05.2018 СГ ТОВ "Агрокомплекс" звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою за №78 про внесення змін до договорів оренди, у якій просило внести зміни до трьох договорів оренди земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0921, а саме продовжити термін оренди до 10 листопада 2033 року з урахуванням розпорядження голови Тернопільської РДА від 01 липня 2011 за №571 та долучило до заяви додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0921 від 07 вересня 2010 року зареєстрованого у ДП "Тернопільській регіональній філії центру земельного кадастру" за №06 від 14 вересня 2010 року.

Листом №С-2632/0-1218/0/17-18 від 14.06.2018 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повідомило про те, що на підставі наказу №19-1778/14-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" земельні ділянки, в т.ч. з кадастровим номером :01:001:0921 передано Байковецькій сільській раді (Байковецькій об`єднаній територіальній громаді) Тернопільського району у комунальну власність, до якої, після проведення державної реєстрації права комунальної власності, слід звертатися із відповідною пропозицією щодо внесення змін до договорів оренди.

Судами встановлено, що Байковецька об`єднана територіальна громада із центром у селі Байківці утворена рішенням 61 сесії шостого скликання №831 від 21.08.2015 шляхом об`єднання з територіальними громадами сіл Дубівці Дубовецької сільської ради, Лозова, Курники Лозівської сільської ради, Стегниківці Стегниківської сільської ради, Шляхтинці, Гаї Гречинські Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району.

На виконання вимог ст.ст.117, 122 Земельного кодексу України та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р, Головним управлінням Держгеокадастру 05.06.2018 видано наказ №19-1778/14-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", згідно з яким передано Байковецькій сільській раді (Байковецькій об`єднаній територіальній громаді) Тернопільського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 354,4376 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Байковецької, Дубовецької, Стегниківської та Шляхтинецької сільських рад Тернопільського району Тернопільської області (згідно з додатком), в тому числі передано у комунальну власність Байковецькій сільській раді земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0921 загальною площею 9,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в користуванні СГ ТОВ "Агрокомплекс", про що 05.06.2018 складено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №128728480 від 23.06.2018, 21.06.2018 зареєстровано право комунальної власності Байковецької сільської ради на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0921, площею 9,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ст.148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами, зокрема, оренди щодо такої земельної ділянки.

Таким чином, перехід прав та обов`язків відбувається автоматично, незалежно від того, внесено зміни до договору оренди землі чи ні.

Отже, з 21.06.2018 власником і орендодавцем земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0921, площею 9,2284 га, є Байковецька сільська рада.

Байковецька сільська рада звернулася до СГ ТОВ "Агрокомплекс" із листом від 02.08.2018 за №1258/7, у якому в зв`язку з переходом до неї права власності на дев`ять земельних ділянок (згідно переліку, в т.ч. з кадастровим номером :01:001:0921, площею 9,23 га) зобов`язала СГ ТОВ "Агрокомплекс" в двохмісячний термін укласти додаткові угоди до договорів оренди землі.

У своїй відповіді від 07.09.2018 за №183 СГ ТОВ "Агрокомплекс" висловило згоду на укладення додаткових угод та повідомило про своє бажання користуватися земельними ділянками (в т.ч. і спірною) по 10 листопада 2033 року на тих самих умовах, які вказані в укладених договорах оренди землі. До вказаного листа орендарем додано, зокрема, додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :01:001:0921, загальною площею 9,2284 га), в якій було запропоновано внести зміни до договору оренди землі, замінивши сторону орендодавця на Байковецьку сільську раду, а також внести зміни в п.8 Договору, зазначивши, що Договір укладено на термін з дати підписання по 10 листопада 2033 року, всі інші умови залишаються без змін.

Листом №1751 від 26.10.2018 Байковецька сільська рада повідомила про отримання згоди від 07.09.2018 №183 на укладення додаткових угод до договорів оренди землі та запропонувала відобразити і врахувати в додаткових угодах інформацію, яка стала причиною укладення додаткових угод, а саме щодо наказу Головного управління Держкомзему у Тернопільській області від 05.06.2018 №19-1778/14-18-СГ, а також рішення Тернопільської районної ради №427 від 20 вересня 2018 року "Про зміну меж населеного пункту с.Дубівці Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області", направивши свої примірники додаткових угод до договорів оренди землі, в т.ч. і щодо земельної ділянки :01:001:0921 площею 9,2284 га, з врахуванням вищезазначеного.

Як вбачається із змісту долученої до матеріалів справи копії додаткової угоди (додатку до листа №1751 від 26 жовтня 2018 року), Байковецькою сільською радою запропоновано викласти п.8 Договору у наступній редакції: «Договір укладено на термін з дати підписання по 10 листопада 2018 року».

У своїй відповіді на лист від 26.10.2018 №1751 (лист №220 від 23.11.2018) СГ ТОВ "Агрокомплекс" зазначило, що не зобов`язане було укладати додаткові угоди до діючих договорів оренди землі після переходу права власності на орендовані земельної ділянки з державної у комунальну власність Байковецької сільської ради, проте з метою налагодження ефективної та взаємовигідної співпраці з органом місцевого самоврядування товариство погодилось з пропозицією сільської ради на укладення додаткових угод до договорів оренди землі (лист від 07 вересня 2018 року №183 з додаванням примірників додаткових угод). Також, у даному листі товариство погодилося на підписання додаткових угод до договорів оренди землі в редакції, запропонованій Байковецькою сільською радою 26 жовтня 2018 року, оскільки орган місцевого самоврядування не висловив жодних заперечень щодо істотних умов договорів оренди землі, проте за умови та з урахуванням внесених виправлень в тексти додаткових угод в частині зазначення терміну дії договорів по 10 листопада 2033 року.

16 листопада 2018 року Байковецькою сільською радою прийнято рішення №764 "Про припинення дії договорів оренди землі", п.3 якого вирішено припинити дію Договору оренди землі від 07.09.2010, укладеного між Тернопільською районною державною адміністрацією та ТзОВ "Агрокомплекс" на земельну ділянку площею 9,23 га, кадастровий номер :01:001:0921 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Дубівці та поновленого рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 року як такого, що втратив чинність у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та поновлено.

Пунктом 4 рішення зобов`язано ТзОВ "Агрокомплекс" в двохмісячний термін з моменту прийняття рішення: в повному обсязі сплатити плату за користування земельними ділянками; за актами приймання-передачі повернути орендодавцю земельні ділянки.

Відповідно до п.5 вказаного рішення, земельні ділянки, в т.ч. площею 9,23 га, кадастровий номер :01:001:0921, вирішено зарахувати до земель запасу (земель сільськогосподарського призначення (рілля) не наданих у власність або постійне користування в межах населених пунктів) сільської ради.

03.12.2018, у відповідь на лист від 23.11.2018 №220, Байковецькою сільською радою надіслано СГ ТОВ "Агрокомплекс" лист-повідомлення №7/1934, яким повідомлено товариство про прийняте сільською радою (орендодавцем) рішення №764 від 16.11.2018 "Про припинення дії договорів оренди землі", а також надіслано копію такого рішення та акт приймання-передачі земельної ділянки у двох примірниках.

Листом №1 від 03.01.2018 (фактично 2019) СГ ТОВ "Агрокомплекс" повідомило Байковецьку сільську раду про те, що товариство на підставі розпорядження голови Тернопільської РДА від 10.11.2008 №997, договору оренди від 07.09.2010, а також рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 в справі №921/834/16-г/4 набуло та має дійсне право користування, зокрема: земельною ділянкою площею 9,23 га, кадастровий номер :01:001:0921, оскільки право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване за СГ ТОВ "Агрокомплекс" із строком дії 5 років 04.05.2018. Відтак вважає рішення сесії Байковецької сільської ради №764 від 16.11.2018 та вимогу про передачу (повернення) земельної ділянки по акту приймання-передачі передчасними та протиправними. Крім того, у листі зазначено про те, що СГ ТОВ "Агрокомплекс" вважає укладеними 07 вересня 2018 року додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок (в т.ч. кадастровий номер :01:001:0921) на строк по 10 листопада 2033 року і готове підписати всі додаткові угоди до договорів оренди землі в редакції, запропонованій Байковецькою сільською радою 26.10.2018 за умови внесення виправлень в тексти додаткових угод до договорів із зазначенням строку дії - по 10 листопада 2033 року.

Із змісту вказаного листа також вбачається, що сторонами було укладено додаткові угоди до договорів оренди шести земельних ділянок з дев`яти зазначених у листі Байковецької сільської ради від 02.08.2018 №1258/7, однак по трьох земельних ділянках, в тому числі кадастровий номер :01:001:0921, додаткові угоди не укладено.

Вказані обставини слугували підставою для звернення з позовом у даній справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.09.2019 у справі №921/315/19 оскаржується СГ ТОВ "Агрокомплекс" лише в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, рішення суду першої інстанції в частині розгляду первісних позовних вимог судом апеляційної інстанції не переглядається.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договорів, інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Між сторонами у даній справі виникли правовідносини, що випливають із договору оренди землі від 07.09.2010, укладеного між Тернопільською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та СГ ТОВ "Агрокомплекс" (орендарем) щодо земельної ділянки площею 9,23 га (кадастровий номер :01:001:0921), зареєстрованого у ДП "Тернопільська регіональна філія центру державного земельного кадастру", про що в книзі державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від за №06 від 14.09.2010.

В силу ст.148-1 Земельного кодексу України, з 21.06.2018 до Байковецької сільської ради (як до особи, яка набула право власності на земельну ділянку) перейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки, в тому числі - орендодавця за вищевказаним договором оренди земельної ділянки.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відносини, пов`язані з орендою землі, врегульовані, зокрема Законом України "Про оренду землі" (далі - Закон), яким визначені умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 13 Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.14 Закону ( в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст.18 Закону ( в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.20 Закону ( в редакції, чинній на момент укладення договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Разом з тим у частині третій вказаної статті обумовлено, що сторони можуть установити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У спеціальному Законі вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

Можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом , який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Сулду від 15.01.2020 у справі №322/1178/17, до якої зупинялось апеляційне провадження у даній справі.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що в пункті 8 Договору сторони погодили, що такий договір укладено на 5 років з 10.11.2008 року по 10.11.2013 року, суд апеляційної інстанції відхиляє покликання апелянта на те, що строк дії зазначеного договору розпочав свій перебіг з 14.09.2010 ( з моменту його державної реєстрації).

Враховуючи погоджений сторонами строк дії Договору, а також те, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 у справі №921/834/16-г/4 задоволено позовні вимоги СГ ТОВ "Агрокомплекс" та визнано поновленим і продовженим Договір на той же термін і на тих же умовах, кінцевою датою строку дії є 10.11.2018.

При цьому суд не приймає до уваги розпорядження голови Тернопільської РДА від 01.07.2011 №571, яким внесено зміни до розпорядження голови Тернопільської РДА від 10.11.2008 №997 (на підставі якого укладено Договір) щодо терміну оренди земельних ділянок - 25 років, оскільки сторонами Договору на виконання вказаного розпорядження не було внесено змін до Договору в частині його істотної умови - строку дії (з 5 років на 25 років) шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Згідно зі ст. 31 Закону договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону ).

Частиною 6 статті 33 Закону встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Вказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №159/5756/18, до якої зупинялось апеляційне провадження у даній справі.

Правовою підставою зустрічного позову СГ ТОВ "Агрокомплекс" зазначено частини 1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Для застосування положень частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена у наведеній нормі, можлива лише за умови дотримання встановлених такою нормою процедури і строків (аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.09.2019 у справі №908/2314/18).

Водночас, законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Вказана позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 925/803/18, від 15.09.2020 у справі №906/949/19.

Отже, при вирішенні спору між сторонами договору оренди землі, який стосується реалізації орендарем переважного права на поновлення договору, з`ясуванню судом підлягає, зокрема, обставина, чи досягнуто між сторонами згоди в процесі погодження нових істотних умов.

З матеріалів справи вбачається, що СГ ТОВ "Агрокомплекс" до закінчення строку дії Договору, у визначений Законом та Договором строк (більш як за 60 днів) зверталося до орендодавців (ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та Байковецької сільської ради) з листами ( від 11.05.2018 №78 та від 07.09. 2018 №183), які свідчать про намір товариства користуватися в подальшому земельною ділянкою кадастровий номер 61252:83100:01:001:0921. Однак, надавши до вказаних листів проект додаткової угоди, СГ ТОВ "Агрокомплекс" фактично запропонувало інші (нові) істотні умови Договору, а саме строк дії такого до 10.11.2033.

Листом від 26.10.2018 Байковецька сільська рада хоч і не висловила жодних заперечень щодо істотних умов договору, які були зазначені СГ ТОВ "Агрокомплекс" в листі від 07.09.2018 та доданому до цього листа проекті додаткової угоди до Договору, проте запропонувала свій проект додаткової угоди, вказавши строк дії Договору по 10.11.2018.

Отже, Байковецькою міською радою було повідомлено СГ ТОВ "Агрокомплекс" про непогодження запропонованих умов Договору щодо строку його дії до 10.11.2033.

Окрім того, 16.11.2018 Байковецькою сільською радою прийнято рішення №764 "Про припинення дії договорів оренди землі", п.3 якого вирішено припинити дію Договору оренди землі від 07.09.2010 року, укладеного між Тернопільською районною державною адміністрацією та ТзОВ "Агрокомплекс" на земельну ділянку площею 9,23 га, кадастровий номер :01:001:0921 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Дубівці та поновленого рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.02.2017 року як такого, що втратив чинність у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та поновлено.

Відтак, відсутність волі орендодавця на встановлення строку дії договору до 10.11.2033 очевидна.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Оскільки сторони даного спору не досягли згоди щодо істотної умови Договору строку його дії та додаткова угода до Договору не була укладена сторонами у місячний строк, як цього вимагає частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі", переважне право орендаря, передбачене частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" припинилось, а Договір оренди припинив свою дію, в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та поновлено рішенням суду ( 11.11.2018), відповідно до положень статті 31 вказаного Закону.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання поновленим та продовженим Договору на термін до 10.11.2033 включно, в редакції додаткової угоди, та щодо визнання укладеною Додаткової угоди до Договору у редакції, наведеній позивачем.

Разом з тим, спростовуються доводи апеляційної скарги в частині посилання апелянта на те, що ним, як орендарем дотримано процедури і строків звернення до відповідача, як орендодавця, із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, а орендодавцем не виконано обов`язку у місячний термін розглянути надісланий лист-повідомлення, тому наявні підстави для визнання укладеною угоди щодо пролонгації користування земельною ділянкою, в тому числі і з тих підстав, що саме по собі дотримання процедури і строків звернення до орендодавця не є безумовною підставою для поновлення договору оренди, оскільки у разі ініціювання такого поновлення на змінених умовах такі умови мають бути узгоджені сторонами, чого в даній справі не відбулося. При цьому судом не встановлено порушення строків розгляду пропозиції орендаря Байковецькою сільською радою.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Оскільки судом встановлено, що договір оренди землі від 07.09.2010 припинив свою дію 11.11.2018 в силу закінчення строку, на який його було укладено та поновлено рішенням суду, при розгляді даної справи судом не встановлено невідповідності оскаржуваного рішення Байковецької сільської ради №764 від 16.11.2018 "Про припинення дії договорів оренди землі" в частині припинення дії договору оренди земельної ділянки від 07.09.2010, вимогам Закону України "Про оренду землі" та Цивільного кодексу України та визначеній законом компетенції органу місцевого самоврядування, а також не встановлено порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів СГ ТОВ "Агрокомплекс", суд апеляційної інстанції погоджується також з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування вказаного рішення Байковецької сільської ради.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 136/2211/15-ц, від 29.01.2019 у справі № 917/108/18, від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 18.04.2019 у справі № 917/848/18 та від 09.02.2018 у справі № 912/555/17 апеляційний суд зазначає наступне.

У справі № 136/2211/15-ц розглядався позов про визнання договору оренди землі припиненим. Верховний Суд зазначив, що повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, надані сторонами докази і давши їм належну правову оцінку, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що перебіг строку дії оспорюваного договору починається з моменту його державної реєстрації, а саме - з 25 жовтня 2006 року, тому заявлений позов є передчасним, оскільки на час ухвалення рішення апеляційним судом спірний договір не припинив свою дію, у зв`язку з тим, що строк, на який його було укладено, не закінчився.

У справі № 917/108/18 Верховний Суд погодився з висновком апеляційного суду, що строк дії договорів 1, 2, 3 розпочав свій перебіг після набрання ним чинності - з моменту його державної реєстрації.

Таким чином, у зазначених справах ситуація, коли сторони передбачили в умовах договору дати початку та закінчення терміну такого договору не розглядалася.

У справі № 594/376/17-ц Верховний Суд зазначив, що відмовляючи в задоволенні повних вимог ТОВ "Мрія центр" суди виходили з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення орендодавцю відповідних листів-повідомлень з проектом додаткової угоди та з урахуванням вищезазначених вимог закону дійшли правильного висновку, що позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі.

У справі № 912/555/17 судами було встановлено, що відповідач надав відповідь позивачу на його лист-повідомлення з пропуском місячного строку, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

У справі № 917/848/18 було встановлено обставини щодо належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди, а орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

У справі № 920/739/17 Верховний Суд визнав правильним висновок суду першої інстанції стосовно того, що оскільки нормативна грошова оцінка земель - основа для визначення розміру орендної плати, її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати в процесі узгодження з орендарем усіх істотних умов договору, а не підставою для відмови у поновленні договору оренди саме через ненадання витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, натомість у листі-повідомленні відповідач неправомірно послався на необхідність надання додаткових документів, не зазначаючи конкретних підстав для відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки. Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано наголосив, що саме відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

Зазначені вище постанови Верховного Суду ухвалені хоча й за правового регулювання спірних правовідносин схожого з тим, що має місце в цій справі, але за іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у них доказів), ніж у справі, що розглядається, тобто справи є відмінними за істотними правовими ознаками, що свідчить про неподібність правовідносин у них.

У справі № 905/650/19 Верховним Судом висловлена така позиція "Законодавець у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначив алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому, необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни".

Висновки у справі, яка переглядається не протирічать висновкам, наведеним у справі № 905/650/19, оскільки, як встановлено судами Байковецька сільська рада в листі від 26.10.2018 запропонувала свій проєкт додаткової угоди.

З врахуванням викладеного апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні зустрічного позову, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на наведене, аргументи, викладені позивачем за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу про заперечення доводів апеляційної скарги є такими, що відповідають встановленим обставинам по справі.

Апелянтом не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга СГ ТОВ Агрокомплекс б/н від 28.10.2019 (вх. №01-05/3888/19 від 31.10.2019) підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 8 644,50 грн. (2 881,50 грн. + 2 881,50 грн. + 2 881,50 грн.), який сплачений згідно з платіжними дорученнями за №673 від 29.10.2019, за №674 від 29.10.2019 та за №675 від 29.10.2019.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу СГ ТОВ Агрокомплекс б/н від 28.10.2019 (вх. №01-05/3888/19 від 31.10.2019) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.09.2019 у справі №921/315/19 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 8 644,50 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: С.М. Бойко

Судді: В.М. Гриців

О.В. Зварич