Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/251/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Мартиненко О.В., адвокат, довіреність №05-1/05-15 від 18.02.2021

(приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами

приміщення суду)

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопільський ремонтно-

механічний завод" (с.Краснопіль, Чуднівський район, Житомирська область),

за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на

предмет позову на стороні позивача Комунального підприємства "Київський

метрополітен" (м.Київ)

про стягнення 49680,99грн.

Акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопільський ремонтно-механічний завод" про стягнення 49680,99грн з яких: 43500,00грн основного боргу, 3482,13грн пені, 866,86грн 3% річних, 1832,00грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №9737/20-ТГ від 04.05.2020 про надання банківської гарантії.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача Комунальне підприємство "Київський метрополітен" та судове засідання призначено на 08.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.04.2021 відкладено підготовче засідання на 11.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 31.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.05.2021 відкладено розгляд справи по суті на 05.07.2021.

15.08.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшли: письмові пояснення №2021-06-07/01 від 07.06.2021, довідка №5/05-2 від 05.05.2020, відповідь на запит від 14.05.2020 з доказами надіслання іншим учасникам.

18.06.2021 на адресу господарського суду від третьої особи надійшли пояснення від 10.06.2021, копія тендерної документації, довідка №5/05-2 від 05.05.2020 з доказами надіслання іншим учасникам.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2021 позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях №2021-06-07/01 від 07.06.2021 (а.с.1-5, 126-127).

Представник третьої особи в судове засідання 05.07.2021 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.121). В письмових поясненнях №12/04-251 від 01.04.2021 та від №12/04-251 від 01.04.2021 від 10.06.2021 представник третьої особи просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с.58-61, 134-135).

Відповідач повноважного представника в судове засідання 05.07.2021 не направив, відзиву на позов не подав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення №663 про вручення поштового відправлення (а.с.147).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представників відповідача та третьої особи, а також неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2020 між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (гарант / позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краснопільський ремонтно-механічний завод" (принципал / відповідач) було укладено договір про надання банківської гарантії (далі - договір) (а.с.10-11).

Згідно п.1.1 договору, сторони визначають, що гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення тендерної пропозиції (надалі - гарантія), а саме пропозиції на участь у процедурі закупівлі "Металообробні верстати код 42630000:1 за ДК 021:2015 (прес для випробування зварних рейкових стиків)", згідно тендерної документації щодо проведення процедури відкритих торгів, затвердженої рішенням тендерного комітету КП "Київський метрополітен" від 26.03.2020 (протокол №1038) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (надалі - бенефіціар) з метою участі принципала у процедурі закупівлі.

Гарантія видається гарантом у вигляді банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції №9737/20-ТГ на суму 45000,00 грн, яка є невід`ємною частиною цього договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі.

Гарантія видається гарантом у формі електронного документа з електронним цифровим підписом створеного відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1.2 договору, строк дії гарантії до 07 серпня 2020 року включно.

За умовами пункту 2.1 договору, сторони визначають, що за надання гарантії принципал повинен у строк до 05 травня 2020 року сплатити на рахунок гаранта винагороду в розмірі 1700 гривень без ПДВ на рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Банк інвестицій та заощаджень" код банку 380281 .

Згідно з пунктом 2.2 договору, належне виконання принципалом зобов`язань по цьому договору забезпечується неустойкою передбаченою цим договором.

Відповідно до пункту 4.4 договору, сторони визначають, що гарант відповідає за невиконання своїх зобов`язань по даному договору згідно чинного законодавства України.

За умовами пункту 6.1 договору, сторони встановлюють, що договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до дати проведення повного взаєморозрахунку між сторонами за умови відсутності будь-яких вимог до гаранта з боку бенефіціара після закінчення строку дії гарантії.

Договір підписано представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №9737/20-ТГ від 04.05.2020 про надання банківської гарантії у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача 43500,00грн основного боргу (фактично сплачена гарантійна сума), 3482,13грн пені, 866,86грн 3% річних, 1832,00грн інфляційних втрат.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно зі статтею 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до вимог статті 561 ЦК України, гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу І вказаного Положення, гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин; гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно з пунктами 36-39 розділу 5 Положення, банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення. Банк-гарант (резидент) надсилає копію вимоги, що становить належне представлення, принципалу (разом із копіями документів, якими вона супроводжувалася, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії). Банк-гарант (резидент) сплачує кошти бенефіціару за гарантією в разі отримання вимоги, що становить належне представлення. Зобов`язання банку-гаранта (резидента) зменшується на суму, сплачену за гарантією в разі здійснення банком-гарантом (резидентом) часткової сплати коштів за гарантією.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно частиною 1 статті 565 ЦК України передбачено, що гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Статтею 566 ЦК України передбачено, що обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Частиною 1 ст.569 ЦК України передбачено, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Отже, з аналізу вищенаведених нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що при вирішенні спору про існування обов`язку принципала виплачувати в порядку регресу гаранту сплачену ним бенефіціару суму за гарантією, у предмет доказування входить також дослідження наявності чи відсутності виникнення у самого гаранта відповідного обов`язку з виплати, тобто, чи мав місце гарантійний випадок - порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Одержана вимога/повідомлення бенефіціара є достатньою умовою для банку - гаранта сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору №9737/20-ТГ від 04.05.2020 про надання банківської гарантії було оформлено Гарантію №9737/20-ТГ від 05.05.2020, за умовами якої АТ "Банк інвестицій та заощаджень" з метою забезпечення тендерної пропозиції, наданої Принципалом, щодо участі у оголошених Бенефіціаром відкритих торгах згідно оголошення UA-2020-04-10-002018-b, оприлюдненого на офіційному сайті http://prozorro.gov.ua на закупівлю: "Металообробні верстати, код 42630000-1 за ДК 021:2015 (прес для випробування зварних рейкових стиків)", згідно тендерної документації щодо проведення процедури відкритих торгів на закупівлю: "Металообробні верстати, код 42630000-1 за ДК- 021:2015 (прес для випробування зварних рейкових стиків)" приймає на себе зобов`язання у наданні електронної банківської гарантії на суму 45000,00грн (гарантійна сума) (а.с.12).

За умовами Гарантії №9737/20-ТГ від 05.05.2020, гарант зобов`язується протягом 5 (п`яти) банківських днів сплатити бенефіціару повну гарантійну суму, за його першою письмовою вимогою, якщо принципал відмовляється виконувати свої зобов`язання, які передбачаються його тендерною пропозицією, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" документів, що підтверджують відсутність підстав передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі";

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Відповідно до Гарантії №9737/20-ТГ від 05.05.2020, ця Гарантія набуває чинності з моменту підписання її Гарантом та діє до "07" серпня 2020 року включно. Будь-яка вимога повинна бути отримана Гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання, чи ні.

Згідно поданих документів судом встановлено, що 13.05.2020 на засіданні тендерного комітету КП "Київський метрополітен" було прийнято рішення визнати переможцем процедури відкритих торгів на закупівлю "Металообробні верстати, код 42630000-1 за ДК 021:2015 (прес для випробування зварних рейкових стиків)" пропозицію ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" як таку, що відповідає вимогам замовника зазначеним в тендерній документації, що підтверджується протоколом засідання тендерного комітету №1407 від 13.05.2020 (а.с.62).

Так, Додатком 5 до тендерної документації було передбачено перелік документів, які надаються переможцем торгів, зокрема, довідки про відсутність підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі": довідка видана уповноваженим органом з зазначенням відомостей, що фізична особа, яка є учасником, не була засуджена за злочин, учинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку не більше місячної давнини відносно кінцевої дати подання тендерних пропозицій (для фізичних осіб); довідка видана уповноваженим органом з зазначенням відомостей, що службова (посадова) особа учасника, яка підписала тендерну пропозицію, не була засуджена за злочин, вчинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку не більше місячної давнини відносно кінцевої дати подання тендерних пропозицій (для юридичних осіб); довідка від податкового органу про відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) (а.с.152).

Вказаним додатком також було визначено, що переможець торгів у строк, що не перевищує п`яти днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, повинен розмістити (завантажити) в електронній системі закупівель документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 5 і 6 частини першої статті 17 Закону та, у строк, що не перевищує десяти днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, повинен розмістити (завантажити) в електронній системі закупівель, документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених частиною другою статті 17 Закону згідно даного додатку.

Відповідачем не було розміщено (завантажено) в електронній системі закупівель документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі" та які передбачено Додатком 5 до тендерної документації в строк, що не перевищує п`яти днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір. Доказів протилежного відповідачем не подано.

19.05.2020 на засіданні тендерного комітету було прийнято рішення, оформлене протоколом №1449, відповідно до якого тендерний комітет керуючись приписами частини 1 статті 30 Закону відхилив тендерну пропозицію ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" у зв`язку з тим, що переможцем не надано документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону (а.с.63-65).

25.05.2020 на адресу АТ "Банк інвестицій та заощаджень" разом з протоколом засідання тендерного комітету №1449 від 19.05.2020 надійшов лист-вимога №77-ТК від 20.05.2020 щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за гарантією, в якому Комунальне підприємство "Київський метрополітен" згідно з Гарантією №9737/20-ТГ від 05.05.2020, що видана за розпорядженням ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" на виконання умов тендерних закупівель відповідно до оголошення №UA-2020-04-10-002018-b на закупівлю "Металообробні верстати, код 42630000-1 за ДК 021:2015 (прес для випробування зварних рейкових стиків)", просить сплатити грошові кошти в сумі 45000,00 гривень на користь КП "Київський метрополітен" (а.с.13).

На виконання листа-вимоги №77-ТК від 20.05.2020 щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за гарантією, АТ "Банк інвестицій та заощаджень" перерахувало КП "Київський метрополітен" грошові кошти в сумі 45000,00грн з призначенням платежу - "Оплата по гарантії №9737/20-ТГ від 05.05.20р, без ПДВ (вимога №77-ТК від 20.05.20р), що підтверджується платіжним дорученням №275055 від 09.06.2020 (а.с. 15).

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з пунктом 3.4.1 договору, з підписанням цього договору принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціар (або на виконання рішення суду) та отримання від гаранта відповідної вимоги відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках передбачених гарантією;

б) збитки включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Судом встановлено, що відповідачем було частково здійснено оплату в рахунок відшкодування сплаченої гарантійної суми в загальному розмірі 1500,00грн, а саме: 11.06.2020 - 500,00грн, 04.09.2020 - 1000,00грн, що підтверджується банківською випискою (а.с.19). Невідшкодованою залишилась сума 43500,00грн.

Матеріали справи свідчать також про те, що 04.06.2020 АТ "Банк інвестицій та заощаджень" звернулося до ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" з повідомленням-вимогою №03-9/02/4643 від 04.06.2020 в якому повідомило останнього про те, що на адресу Гаранта від КП "Київський метрополітен" надійшла вимога №77-ТК від 20.05.2020 по Банківській гарантії №9737/20-ТГ від 05.05.2020 про сплату гарантійної суми в розмірі 45000,00грн у зв`язку з настанням гарантійного випадку - ненадання у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі", у результаті визнання Принципала переможцем відкритих торгів на закупівлю: "Металообробні верстати, код 42630000-1 за ДК 021:2015 (прес для випробування зварних рейкових стиків)", згідно оголошення №UA-2020-04-10-002018-b, оприлюдненого на офіційному сайті http://prozorro.gov.ua (а.с.14, докази надіслання а.с.87-88). У вказаній вимозі гарант вимагав від принципала відшкодування фактично сплаченої за гарантією суми у розмірі 45000,00грн. Вказане поштове відправлення було повернуто на адресу позивача неврученим (а.с.87).

Відповідно до Нормативів та нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Таким чином, враховуючи Нормативи та нормативні строки пересилання поштових відправлень, відповідно до положень ч.1 ст.530 ЦК України, узгоджені в п.3.4.1 договору умов щодо строки оплати, встановивши, що позивачем було надіслано вимогу 09.06.2020 (а.с.87-88), суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний був відшкодувати гаранту фактично сплачену гарантом суму у строк до 15.06.2020.

26.11.2020 АТ "Банк інвестицій та заощаджень" повторно надіслало на адресу ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" вимогу №05-1/04/9710 від 25.11.2020 про відшкодування фактично сплаченої гарантійної суми по банківській гарантії №9737/20-ТГ від 05.05.2020 на виконання договору про надання банківської гарантії, в якій вимагало від ТОВ "Краснопільський ремонтно-механічний завод" відшкодування фактично сплаченої Гарантійної суми у розмірі 45000,00грн (а.с.16-17; докази надіслання а.с.18).

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо проведення розрахунків з позивачем за гарантією у встановлений строк не виконав, доказів сплати заборгованості в рахунок відшкодування гарантійної суми в розмірі 43500,00грн суду не надав. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 43500,00грн заборгованості в рахунок відшкодування гарантійної суми є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми гарантії, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 3482,13грн пені, 866,86грн 3% річних, 1832,00грн інфляційних втрат.

Розглядаючи питання про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд враховує наступне.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд зауважує, що ч.6 ст.232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч.6 ст.232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №907/65/18).

Згідно з пунктом 4.2 договору, сторони встановлюють, що в разі порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії передбачених п.3.4.1 даного договору, Принципал сплачує гаранту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 3482,13грн (розрахунок а.с.20).

Зміст визначеної сторонами у договорі умови пункту 4.2. не встановлює іншого, ніж передбачений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції, а формулювання "за кожний день прострочення" навпаки безпосередньо вказує на погодження сторонами здійснення нарахування пені за неналежне виконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за договором саме в межах строків, передбачених чинним законодавством України, а відтак, із застосуванням обмежень, встановлених приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, що відповідає принципу свободи договору.

Відповідно до положень ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а тому прострочка оплати за одержаною гарантією починається з 16.06.2020, тобто з наступного дня після одержання вимоги, а не з моменту її надіслання.

Зважаючи на викладене, перевіривши за допомогою програми "Ліга:Закон" здійснені позивачем нарахування пені суд встановив, що з врахуванням здійснених відповідачем проплат та вимог ч.6 ст.232 ГК України, обґрунтованим є нарахування пені в сумі 2650,49грн, а саме:

- на заборгованість в сумі 44500,00грн: за період з 16.06.2020 по 03.09.2020, сума пені становить 1167,21грн;

- на заборгованість в сумі 43500,00грн: за період з 04.09.2020 по 16.12.2020, сума пені становить 1483,28грн.

Отже, правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 2650,49грн. В частині стягнення з відповідача пені в сумі 831,64грн (3482,13грн - 2650,49грн = 831,64грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд враховує вищевикладене, а також таке.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведеної норми, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 866,86грн 3% річних та 1832,00грн інфляційних втрат (розрахунки а.с.20).

Враховуючи встановлені судом строки прострочення виконання зобов`язання, перевіривши здійснені позивачем нарахування, з огляду на встановлені вище обставини щодо сплачених відповідачем сум, господарський суд встановив, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 841,24грн, нарахованих:

- на заборгованість в сумі 44500,00грн: за період з 16.06.2020 по 03.09.2020, сума 3% річних становить 291,80грн;

- на заборгованість в сумі 43500,00грн: за період з 04.09.2020 по 04.02.2021, сума 3% річних становить 549,44грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 841,24грн підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 25,62грн (866,86грн - 841,24грн = 25,62грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних витрат, господарський суд вважає їх обґрунтованими, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат в сумі 1832,00грн правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 43500,00грн заборгованість в рахунок відшкодування гарантійної суми, 2650,49грн пені, 1832,00грн інфляційних, 841,24грн, 3% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 831,64грн та 3% річних в сумі 25,62грн суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопільський ремонтно-механічний завод" (13264, Житомирська область, Чуднівський район, с.Краснопіль, вул.Чуднівська, 77, ідентифікаційний код 32777276) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м.Київ, вул.Юрія Іллєнка, 83-Д, ідентифікаційний код 33695095):

- 43500,00грн заборгованість в рахунок відшкодування гарантійної суми,

- 2650,49грн пені,

- 1832,00грн інфляційних,

- 841,24грн, 3% річних,

- 2230,83грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.07.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з пов.),

3 - відповідачу (рек. з пов.),

4 - третій особі (рек. з пов.),

та на електронні адреси: , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, , ІНФОРМАЦІЯ_3