СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(ДОДАТКОВА)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Справа № 922/3371/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Овчаренко О.С.

за участю представників:

від позивача: без участі представника;

від відповідача: не з`явився;

від третіх осіб: не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення (вх.№6777)

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (вх. № 767 Х-1)

на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2021, повний текст складено 17.02.2021 (головуючий суддя Шарко Л.В., судді Погорелова О.В., Сальнікова Г.І.)

у справі № 922/3371/19

за позовом Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська міжрегіональна фінансова компанія", м. Харків

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1)Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарасова Юлія Георгіївна, м. Київ;

2)Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті Ворота", м. Харків

про скасування рішення державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарасова Ю.Г., про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Ю.Г. №39120026 від 05.01.2018, відповідно до якого змінено іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з Акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» та зареєстровано іпотеку на нежитлові приміщення третього поверху № 1 6, 8 20, в літ. А-3, з реєстраційним номером 1, загальною площею 357,3 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Сумська, буд. 96 за ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.12.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 по справі №922/3371/19 позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Юлії Георгіївни №39120026 від 05.01.2018, відповідно до якого було змінено Іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з Акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" та зареєстровано іпотеку на нежитлові приміщення третього поверху №1-6, 8-20, в. літ. А-3, з реєстраційним номером 1, загальною площею 357,3 кв. м, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Сумська, буд. 96, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00грн.

Від Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. №3412 від 09.04.2020), якою позивач просив ухвалити додаткове судове рішення у справі № 922/3371/19; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції у сумі 100 000,00 грн.

До заяви Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю надано копії: Договору №39/А про надання правничої допомоги від 10.10.2019; Додатку №1 до Договору №39/А про надання правничої допомоги від 10.10.2019; видаткового касового ордеру №37 від 06.04.2020; видаткового касового ордеру №38 від 07.04.2020; Акту виконаних робіт від 09.04.2020 до Договору № 39/А про надання правничої допомоги від 10.10.2019.

Клопотанням (вх.№3648) Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Женева просило відмовити позивачу у задоволенні заяви б/н від 09.04.2020 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції по справі №922/3371/19 з підстав необгрунтованості.

Відповідач наполягав на неспівмірності заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зауважуючи, що справа з аналогічним предметом та підставами вже перебувала на розгляді у суді адміністративної юрисдикції (№ 2040/5734/18); доводи позивача є тотожніми доводам в запереченнях з адміністративної справи; Адвокатом не зазначено кількість витраченого ним часу на надання кожного з виду правової допомоги та вартості кожної з послуг, що на думку відповідача підтверджує необгрунтованість даних витрат та унеможливлює надання оцінки співмірності заявлених позивачем до стягнення витрат; з боку відповідача не допущено жодних дій, направлених на безпідставне затягування судового процесу, які б зумовили необхідність участі адвоката позивача у більшій кількості засідань по справі або подання додаткових доказів.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 09.04.2020 року про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 10 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи №922/3371/19; в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №922/3371/19 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" задоволено; рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі №922/3371/19 скасовано; справу №922/3371/19 передано до Господарського суду Харківської області на новий розгляд.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2020 по справі №922/3371/19 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» задоволено частково; додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 922/3371/19 скасовано.

Судом касаційної інстанції зазначено, що оскільки справа передана на новий розгляд то, відповідно до вимог статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, має бути вирішено при ухваленні рішення.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі №922/3371/19 позовні вимоги задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Юлії Георгіївни №39120026 від 05.01.2018, відповідно до якого було змінено Іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з АТ "Банк Золоті Ворота" на ТОВ "ФК "Женева" та зареєстровано іпотеку на нежитлові приміщення третього поверху №1-6, 8-20, в літ. А-3, з реєстраційним номером 1, загальною площею 357,3 кв. м, що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Сумська, буд. 96, за ТОВ "ФК "Женева"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі №922/3371/19 задоволено частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2021 (повний текст рішення складено 17.02.2021) у справі №922/3371/19 скасовано в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн., та відмовлено у задоволенні вимог в цій частині.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2021 (повний текст рішення складено 17.02.2021) у справі №922/3371/19 залишено без змін.

До Східного апеляційного господарського суду надійшла заява Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вх. № 6777) у справі № 922/3371/19 про ухвалення додаткового рішення, якою, з посиланням на постанову Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 922/3371/19, просить ухвалити додаткове рішення у справі № 922/3371/19 про розподіл судових витрат; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Женева» на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції у сумі 100 000,00 грн.

Позивачем зауважено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу подавалися ним при первісному апеляційному розгляді справи №922/3371/19 та наявні в матеріалах справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 призначено розгляд заяви Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3371/19 на 29.06.2021 о 12:45; явку представників сторін у судове засідання визнано необов`язковою.

До Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про зменшення компенсації витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 7269 від 24.06.2021), яким відповідач просить прийняти рішення про зменшення суми відшкодування витрат позивача на надання йому професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції до 10 000,00 грн.; відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку із їх фактичною сплатою ТОВ «ФК «Женева» 05.06.2020.

Зауважує, що питання заміни іпотекодержателя в Державному реєстрі, проведене за наслідками відступлення права вимоги, викликало спір щодо тлумачення окремих норм Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проте в суто правовому сенсі обґрунтування порушеного права позивача (якщо таке є) не вимагає значних зусиль та необхідності збирання доказів, дослідження судової практики та проведення великої кількості судових засідань.

Наполягає, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Проте, в Акті виконаних робіт відсутнє посилання на кількість витраченого адвокатом часу на виконані роботи/надані послуги і часу на кожну з них, відсутнє зазначення вартості кожної роботи/ послуги або методики її формування, що унеможливлює визначення кінцевої вартості послуг у випадку, якщо деякі з них будуть визнані судом недоцільними.

Позов у справі має немайновий характер, рішення по справі впливає лише на визначення особи іпотекодержателя та не впливає на обсяг прав позивача чи його ділову репутацію, оскільки кредитне зобов`язання ним взяте на себе добровільно та не оспорюється.

Зауважив, що 03.06.2020 приватним виконавцем Бережним В.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020, в результаті якого 05.06.2020 ТОВ «ФК Женева» сплачено суму 11 469,00 грн. (з урахуванням виконавчого збору та витрат на виконавче провадження). Разом з цим, постановою Верховного суду від 30.06.2020 додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 скасовано у зв`язку зі скасуванням Верховним судом постанови від 08.04.2020 по суті спору та передачі справи на новий розгляд. Проте, ТОВ «ФК Женева» не подавало заяву про поворот виконання щодо сплачених позивачу 10 000,00 грн. витрат на правничу правову допомогу, тому вважає зазначену суму достатньою компенсацією витрат за надану позивачу правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Сторони та треті особи не скористалися правом участі представника у судовому засіданні з розгляду заяви, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (заявника), адвоката Орлова О.О. , повідомлено, що заявлені вимоги у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3371/19 підтримує у повному обсязі та просить заяву задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000,00 грн., документи подані позивачем, судова колегія Східного апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст.16 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( ч.1 ст.123 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами ( ч.ч.1,2 чт.126 Господарського процесуального кодексу України).

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 129 ГПК України).

Подані позивачем докази свідчать, що 10.10.2019, між адвокатом Орловим Олександром Олександровичем, надалі -Адвокат та Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю, надалі Клієнт, укладено Договір № 39/А про надання правничої допомоги, за умовами п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо ведення справи про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Ю.Г. №39120026 від 05.01.2018 в судах, першої, другої та третьої інстанцій (Касаційний господарський суд).

Адвокат має право на отримання винагороди за цим Договором незалежно від ухваленого судом рішення з урахуванням умов, викладених у Додатку, який є невід`ємною частиною цього Договору ( п.2.3.договору).

Клієнт зобов`язаний здійснити оплату винагороди (гонорару) на користь Адвоката за надання останнім правничої допомоги, згідно з умовами цього Договору та Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору, у будь-якому випадку протягом строку, встановленого цим Договором та Додатком до нього ( п.2.11.договору).

Як передбачено пунктом 3.1 Договору умови, строки, порядок розрахунку, а також розмір винагороди (гонорару), який сплачується Клієнтом на користь Адвоката, Сторони узгоджують у Додатку №1 до цього Договору, який складається в 2-х (двох) примірниках, по одному примірнику для кожної із Сторін, які є ідентичними, мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що сторони домовились розподілити загальний обсяг правничої допомоги, що надається за укладеним Договором, на три основні етапи, зокрема, представництво інтересів Клієнта в суді другої (апеляційної) інстанції (п.ІІ п.4.1.).

Сторони домовились, що другий етап починається з моменту винесення судом ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та закінчується підписанням судового рішення про вирішення спору по суті, залишення апеляційної скарги без розгляду або закриття провадження у справі (п. 4.3 Договору).

Після закінчення кожного етапу надання правничої допомоги Сторони протягом 5ти днів складають акт виконаних робіт, у якому зазначають обсяг наданої правничої допомоги (п.4.5.договору).

Відповідно до пункту 2 Додатку №1 до Договору, підписаного сторонами, гонорар Адвоката за ведення справи про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Ю. Г. №39120026 від 05.01.2018 в суді апеляційної інстанції складає 100 000, 00 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

За змістом пункту 4 Додатку № 1, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар протягом 30 днів з моменту винесення судом апеляційної інстанції ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Копіями видаткових касових ордерів від 06.04.2020, від 07.04.2020 підтверджується оплата Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю послуг адвоката Орлова О.О. у загальній сумі 100 000,00 грн. за договором № 39/А від 10.10.2019 р.

З Акту виконаних робіт від 09.04.2020 до Договору №39/А про надання правничої допомоги від 10.10.2019, а саме пункту 1 вбачається, що адвокатом надано клієнту необхідну правничу допомогу щодо ведення справи про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Ю.Г. № 39120026 від 05.01.2018 в суді апеляційної інстанції (Східному апеляційному господарському суді) під час розгляду справи № 922/3371/19, а саме: 1)складено та подано заперечення проти відкриття апеляційного провадження; 2) складено та подано відзив на апеляційну скаргу; 3)складено та подано клопотання про відкладення розгляду справи; 4) складено та подано заяву в порядку частини восьмої статті 129 ГПК України; 5) брав участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 08.04.2020 року у справі №922/3371/19 (головуючий суддя Чернота Л.Ф.), здійснював представництво інтересів Клієнта шляхом надання пояснень суду, викладення своїх доводів, міркувань, щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Згідно з пунктами 2.3, 2.11, 3.1 укладеного Договору та пунктом 2 Додатку № 1 до Договору гонорар адвоката становить 100 000,00 (сто тисяч) гривень.

Вирішуючи подану позивачем заяву, колегією суддів враховано наступне.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 статті 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування адвокатських витрат, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, висловлену Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно з якою загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також загальні засади законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що надані позивачем документи, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумності таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, як це передбачено ст.126 Господарського процесуального кодексу України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи є заявлена сума обґрунтованою.

Так, згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю просить відшкодувати шляхом стягнення з відповідача 100 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Підставою для визначення суми витрат на професійну правничу допомогу є, зокрема Акт виконаних робіт від 09.04.2020, який повинен містити інформацію про вид та обсяг наданих послуг, їх вартість, час, витрачений на виконання наданих послуг, здійснені витрати.

Судовою колегією встановлено, що ані Додаток № 1 від 10.10.2019 до Договору про надання правничої допомоги № 39/А від 10.10.2019, ані Акт виконаних робіт від 09.04.2020 не містять кількості витрачених годин щодо переліку виконаних адвокатом робіт та їх вартості, розміру понесених витрат.

Вивчивши інформацію, яка міститься в Акті виконаних робіт від 09.04.2020, судова колегія зазначає, що перелік наданих послуг не є детальним описом робіт (наданих послуг), в розумінні ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, складеним з метою визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу за результатами справи, а є лише узагальнюючим документом, підписаним сторонами угоди, без вартісної конкретизації фактично виконаних адвокатом робіт та витраченого часу.

В той же час склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, а відтак покладений саме на позивача.

Колегія суддів враховує, що на стадії апеляційного перегляду справи правова позиція позивача вже була сформована, доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин до справи не надавалося. Поданий представником позивача відзив на апеляційну скаргу містить підстави заперечення, тотожні підставам позову, з яким звертався позивач до суду.

Про наведене свідчить і звернення позивача із позовом у адміністративній справі № 2040/5734/18, який має аналогічний предмет та підстави позову як і в господарській справі №922/3371/19.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснивши позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства. Постановою Великої Палати Верховного суду від 02.10.2019 у справі №2040/5734/18 касаційну скаргу Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю залишено без задоволення. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 залишено без змін.

Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказано на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дослідивши заяву позивача та додані до неї документи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000,00 грн. є неспівмірним з обсягом, наданих адвокатом послуг та з часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Оцінка дій, що полягали у складанні та поданні заперечень проти відкриття апеляційного провадження, складанні та поданні відзиву на апеляційну скаргу, складанні та поданні клопотання про відкладення розгляду справи, складанні та поданні заяви в порядку частини восьмої статті 129 ГПК України, участь представника у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 08.04.2020 року у справі №922/3371/19, не відповідає критеріям обгрунтованості та пропорційності щодо заявленої суми у розумінні ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі дії не вимагали значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Враховуючи наведене, заявлена Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі товариства з обмеженою відповідальністю сума 100 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному провадженні не відповідає критерію розумності їхнього розміру, оскільки такі витрати не є співмірними з обсягом наданих послуг, а отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеному вище розмірі.

Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, суд апеляційної інстанції, керуючись статтями 126,129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.

Враховуючи викладене, заява Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю підлягає частковому задоволенню, шляхом ухвалення додаткової постанови у справі №922/3371/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у Східному апеляційному господарському суді.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 232, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3371/19 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на користь Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи № 922/3371/19.

В іншій частині заяви Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.

Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.07.2021

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук