Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/522/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Єрьоменко В.П., ордер серія КР №118398 від 04.06.2021 (приймає

участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоміт Брідінг" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Пан Бекон" (м.Житомир)

про стягнення 39153,23грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоміт Брідінг" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Пан Бекон" про стягнення 39153,23грн з яких: 36940,00грн основного боргу, 1791,92грн пені, 421,31грн 3% річних, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки свиней №SPPB-11-20H від 24.11.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.06.2021 відкладено судове засідання при розгляді справи по суті на 08.07.2021 о 12:00.

08.07.2021 на адресу суду від представника позивача надійшов супровідний лист від 08.07.2021, довідка про заборгованість від 08.07.2021, а також акт звірки взаємних розрахунків станом на 08.07.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 08.07.2021 позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с.1-5).

Відповідач відзиву не подав, в судове засідання 08.07.2021 повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п. 4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п.99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Надіслана на юридичну адресу відповідача копія ухвали суду від 10.06.2021 повернулась на адресу Господарського суду Житомирської області з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.53-57).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Судом також враховується, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на наведене, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зважаючи на те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Неоміт Брідінг" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Пан Бекон" (покупець/відповідач) укладено договір поставки свиней №SPPB-11-20H (далі - договір) (а.с.10-12).

Згідно п.1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, свині різної вагової категорії в живій вазі (далі - "Товар"), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та повністю оплатити його вартість.

За умовами пункту 1.2 договору, якість Товару, що поставляється за даним Договором, повинна відповідати вимогам встановленим державними стандартами та технічними умовами, санітарними, ветеринарними нормативними актами, що діють в Україні для даного виду Товару та підтверджуватись ветеринарним свідоцтвом форми Ф-1.

Відповідно до пункту 1.3 договору, загальна кількість Товару, що передаються за цим Договором у власність Покупця, Сторонами не обмежується і визначається на підставі фактичного обсягу поставленого (переданого у власність) Товару.

Товар передається Покупцеві окремими партіями. Кожна окрема партія Товару передається в рамках цього Договору лише після попереднього письмового узгодження Сторонами категорії Товару, кількості, ціни кожної категорії Товару, строків її поставки шляхом підписання Сторонами видаткової накладної на кожну партію Товару, що є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 2.2 договору).

Пунктом 2.4 сторони погодили, що передача кожної партії Товару розпочинає здійснюватися протягом трьох календарних днів з моменту надходження передоплати вартості партії Товару на поточний рахунок Постачальника, та у розмірах визначених даним Договором.

Згідно з пунктом 2.5 договору, разом з Товаром Постачальник зобов`язаний надати Покупцю наступні документи:

а) накладну на Товар;

б) податкову накладну (в електронному вигляді MEDOC),

в) ветеринарне свідоцтво форми № 1;

г) картка переміщення тварин,

д) інші супровідні документи на переміщення Товару.

Відповідно до пункту 2.6 договору, датою поставки партії Товару вважається дата фактичного отримання Товару Покупцем.

За умовами пункту 2.7 договору, право власності, а з ним і ризик випадкової загибелі та/або знищення Товару переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі Товару останньому, що підтверджується накладною (товарно-транспортною накладною), підписаною уповноваженими представниками Сторін. Дата отримання Товару Покупцем вказується в накладній (товарно-транспортній накладній), про що Покупець робить відповідну відмітку. Постачальник не несе відповідальності за пошкодження чи втрату партії Товару з моменту поставки її Покупцеві відповідно до умов поставки обумовлених в п. 2.1. цього Договору.

Сторони погоджуються, що видаткові накладні які були передані на партію Товару є документом, який засвідчує факт поставки партії Товару, а також засвідчує остаточно узгоджені Сторонами назву, кількість, вартість та категорію партії Товару (пункт 2.8 договору).

За умовами пункту 3.1 договору, загальна вартість (ціна) цього Договору не обмежується і складається із вартості (ціни) окремих партій Товару, що підлягають поставці за цим Договором.

Пунктом 3.2 договору, сторони передбачили, що ціна (вартість) кожної окремої партії Товару узгоджується Сторонами та зазначається у відповідних видаткових накладних.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до "31" грудня 2021 року, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами свої зобов`язань за даним договором. У випадку поставки Товару покупцеві за цим договором після спливу строку дії договору, покупець зобов`язується повністю оплатити такі товари (пункт 9.1. договору).

Договір підписаний представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач посилаючись на неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки свиней №SPPB-11-20H від 24.11.2020 та за видатковою накладною №62 від 30.12.2020 на поставку свиней в живій вазі, просить стягнути з відповідача 36940,00грн основного боргу, 1791,92грн пені та 421,31грн 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань по проведенню розрахунків.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Обов`язок оплати товару одразу після його отримання або прийняття товаророзпорядчих документів на нього випливає, зокрема, з приписів частини першої статті 692 Цивільного кодексу України. Відтак, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За умовами пункту 3.5 договору, поставка Товару (партії Товару) Покупцю здійснюється на умовах передплати в розмірі 90 % відповідно до узгодженої Сторонами ціни партії Товару, що зазначена у рахунку-фактурі та відповідній видатковій накладній на підставі якої здійснюється поставка даної партії Товару.

Відповідно до пункту 3.6 договору, кінцевий розрахунок з Постачальником Покупець здійснює протягом трьох банківських днів з дати поставки партії Товару.

Як встановлено судом з поданих до справи доказів, відповідачем 29.12.2020 було здійснено попередню оплату на суму 40800,00грн, що підтверджується банківською випискою (а.с.13-14).

На виконання умов договору поставки свиней №SPPB-11-20H від 24.11.2020 позивачем було поставлено товар, а відповідачем такий товар прийнято в повному обсязі без зауважень на загальну суму 110240,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи: видатковою накладною №62 від 30.12.2020, відомістю про переміщення тварин АА0748300 від 30.12.2020, ветеринарним свідоцтвом №1А 720092 від 30.12.2020 (а.с.15-17).

Отже, відповідно до положень ч.1 ст.530 ЦК України, узгоджених в п.3.6 договору №SPPB-11-20H від 24.11.2020 умов щодо строків оплати, відповідач зобов`язаний був провести кінцевий розрахунок за отриманий від позивача за видатковою накладною №62 від 30.12.2020 товар на суму 110240,00грн - в строк до 06.01.2021.

З наданих позивачем документів вбачається, що до звернення позивача з позовом у даній справі, відповідачем частково проведено оплату за отриманий товар на загальну суму 73300,00грн, що підтверджується платіжними документами від 29.12.2020 на суму 40800,00грн, від 22.01.2021 на суму 5000,00грн, від 28.01.2021 на суму 5000,00грн, від 05.02.2021 на суму 5000,00грн, від 18.02.2021 на суму 5000,00грн, від 01.03.2021 на суму 5000,00грн, від 12.03.2021 на суму 7500,00грн та банківськими виписками (а.с.13-14, 18-26, 66-72).

Отже, враховуючи здійснену позивачем поставку товару на загальну суму 110240,00грн, а також здійснені відповідачем проплати на загальну суму 73300,00грн, неоплаченим станом на час звернення з позовом у даній справі, залишився товар на суму 36940,00грн, отриманий відповідачем на виконання умов договору поставки №SPPB-11-20H від 24.11.2020.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом час прийняття рішення, відповідач заборгованість перед позивачем в сумі 36940,00грн не сплатив, що підтверджується довідкою позивача про заборгованість від 08.07.2021 (а.с.59).

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 36940,00грн основного боргу є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 1791,92грн пені та 421,31грн 3% річних.

Розглядаючи питання про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені та 3% річних, господарський суд враховує наступне.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами 5.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати Товару (партії Товару) Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка була встановлена і діяла в період прострочення, від вартості неоплаченого Товару (партії Товару) за кожен день прострочення оплати. Нарахування пені припиняється з моменту повної оплати поставленого Товару (партії Товару).

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати товару, позивач на підставі п.5.3 договору, нарахував відповідачу пеню в сумі 1791,92грн (розрахунок а.с.27).

Господарський суд, перевіривши проведені позивачем нарахування заявленої до стягнення з відповідача суми пені, дійшов висновку, що вказані нарахування здійснено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1791,92грн є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведеної норми, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 421,31грн 3% річних (розрахунок а.с. 28).

Перевіривши проведені позивачем нарахування 3% річних, суд вважає їх обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 421,31грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 36940,00грн основного боргу, 1791,92грн пені, 421,31грн 3% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Пан Бекон" (10003, Житомирська область, м.Житомир, вул. Перемоги, буд.53; ідентифікаційний код 39934803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоміт Брідінг" (03039, м.Київ, провулок Волзький, буд.9; ідентифікаційний код 43574310):

- 36940,00грн основного боргу,

- 1791,92грн пені,

- 421,31грн 3% річних,

- 2270,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.07.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з пов.),

- на електронну адресу адвоката Єрьоменко В.П.: ІНФОРМАЦІЯ_1