ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

02 липня 2021 року Справа № 926/991/21

За позовом Колективного проектно-кошторисного бюро побуту

до Чернівецької міської ради

про визнання незаконними та скасування п. 2, 3 рішення 84 сесії VII скликання від 15.10.2020 року № 2436 та рішення 2 сесії VIIІ скликання від 28.01.2021року № 49 Чернівецької міської ради

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Дроздек А.Я.

Представники:

від позивача Керницька І.Р.

від відповідача Баланецький О.Д.

ВСТАНОВИВ:

Колективне проектно-кошторисне бюро побуту звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в частині надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідний для трьох шкіл (пункт 2 рішення від 15.10.2020 р. №2436) та доручення Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт 3 рішення від 15.10.2020 р. №2436); визнання незаконним та скасування рішення 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. № 615/27 Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що Колективне проектно-кошторисне бюро побуту на підставі укладеного між Чернівецькою міською радою та позивачем договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року є користувачем (орендарем) земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом. У розробленому та затвердженому проекті землеустрою від 2007 року щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 міститься Акт вибору земельної ділянки (комплексний висновок) для розміщення об`єкта містобудування в м. Чернівці, відповідно до якого функціональне призначення об`єкта за адресою АДРЕСА_3 : будівництво багатоквартирного житлового будинку та підземного автопаркінгу. На земельній ділянці по АДРЕСА_3 знаходиться нежитлова будівля літ. «А» загальною площею 235,50 кв.м., право спільної часткової власності на яке (59/100 частини) належить позивачу. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2007 року №629/14 «Про надання дозволу на знесення нежитлової будівлі на АДРЕСА_3 » дозволено Проектно-кошторисному бюро знести нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 235,50 кв.м. на АДРЕСА_3 , яка належить колективному проектно-кошторисному бюро побуту, з метою будівництва багатофункціональної будівлі (житловий будинок з вбудованими об`єктами соцкультпобуту) з підземним паркінгом. В подальшому, строк дії договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року неодноразово поновлювався Чернівецькою міською радою на підставі укладених між сторонами додаткових договорів №1/4190 від 17.09.2010 року, №2/4190 від 13.05.2013 року, №3/4190 від 19.09.2013 року, №4/4190 від 17.11.2016 року. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05.02.2020 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року, у справі №926/2645/19 визнано укладеним додатковий договір до договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року (із внесеними змінами додатковими договорами) у редакції, запропонованій позивачем, відповідно до якої: «Договір оренди землі поновлюється з 13.10.2019 до 13.10.2022 для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом». Відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за позивачем зареєстровано право оренди земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом. Строк дії оренди: 13.10.2022 року. Окрім цього, 25.09.2007 року між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем був укладений договір №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 , предметом якого є права та обов`язки сторін щодо будівництва багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом на АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2532 га в м. Чернівцях (пункт 1.2 договору). Умовами договору №2183-юр від 25.09.2007 року передбачено обов`язок Проектно-кошторисного бюро після завершення будівництва відновити спортивний майданчик загальноосвітньої школи №14, що на АДРЕСА_1 та передати визначену кількість новозбудованих приміщень на користь територіальної громади міста Чернівців. Відповідно до пункту 4.8 договору №2183-юр від 25.09.2007 року цей договір схвалений рішенням виконавчого комітету міської ради від 25.09.2007 року №747/18. Як вбачається зі змісту договору №2183-юр від 25.09.2007 року, він укладений у відповідності та з урахуванням, зокрема: рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2007 року №629/14 «Про надання дозволу на знесення нежитлової будівлі на АДРЕСА_3 »; історико-містобудівне обґрунтування будівництва багатофункціональної будівлі та підземного паркінгу на АДРЕСА_3 , погодженого у встановленому порядку (пункт 1.1 договору). Також, рішенням 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №173 доповнено перелік дитячих майданчиків у місті Чернівцях, затверджений рішенням 14 сесії міської ради IV скликання від 25.09.2003 року №297, за адресами згідно з додатком. Додатком до рішення 8 сесії міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №173 (адреси земельних ділянок міста, які вносяться до переліку дитячих майданчиків міста Чернівців) передбачено розташування дитячо-спортивного майданчика для проведення уроків фізкультури загальноосвітніх шкіл №14, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 площею 0,04 га. При цьому, зазначено, що дитячо-спортивний майданчик буде облаштовано силами колективного проектно-кошторисного бюро побуту після завершення будівництва багатофункціонального комплексу. Відповідно до витягу з протоколу №3-15 засідання архітектурно-містобудівної ради від 29.05.2015 року членами архітектурно-містобудівної ради вирішено погодити проект Регенерація кварталу обмеженого АДРЕСА_6 та будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 для подальшого розроблення згідно чинного законодавства. 11.08.2015 року Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради видано позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №1075/15, в пункті 1 яких зазначено назва об`єкта будівництва: «багатоквартирні житлові будинки з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом». На підставі виданих містобудівних умов та обмежень №1075/15 від 11.08.2015 року виготовлена проектна документація «для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом», на яку 19.08.2016 року отримано позитивний комплексний експертний звіт (серія бланку ХК №3554).

Далі у поданому позові позивач вказує, що йому з офіційного веб-сайту Чернівецької міської ради стало відомо, що на 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року було прийнято рішення №2436 «Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 », відповідно якого міська рада вирішила:

- надати дозвіл на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідних для трьох шкіл (пункт 2 рішення);

- Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт З рішення).

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору №1 до Договору №2183- юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» виконавчий комітет міської ради схвалив проект додаткового договору №1 до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25.09.2007р. №1 (пункт 1 рішення). 18.12.2020 року між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем укладений додатковий договір №1/6508-юр до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року. Рішенням 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 «Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. №615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» міська рада вирішила скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року».

У поданому позові позивач зазначає, що рішення відповідача від 15.10.2020 року №2436 та від 28.01.2021 року №49 є незаконними, порушують законні права та інтереси позивача, а також спрямовані на створення перешкод позивачу в здійсненні законної господарської діяльності щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

В підтвердження вищевказаного, позивачем у позові зазначено, що прийняття відповідачем спірного рішення від 15.10.2020 року №2436 взагалі не передбачено чинним законодавством, а тому відповідач не мав законного права та повноважень приймати рішення про надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика. Чернівецька міська рада прийняла оскаржуване рішення від 15.10.2020 року №2436 без будь-якої згоди позивача. Рішення відповідача про надання дозволу на поділ земельної ділянки комунальної власності прийнято відповідачем і не у результаті дій міської ради щодо впорядкування території для містобудівних потреб, і не на підставі звернення орендаря земельної ділянки, тобто у спосіб, що не передбачений законом. Пункти 2, 3 рішення Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 прийняті без додержання вимог ст.ст. 69, 72, 73, 74, 75, 76, 77 Регламенту Чернівецької міської Ради VII скликання, які є обов`язкові для врахування та підготовці проектів рішень та їх прийняття. Чернівецька міська рада не дотрималась принципу «належного урядування» та безпідставно зазначила в оскаржуваному рішенні Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 про те, що виконавчим комітетом було ухвалено рішення з порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання. У випадку визнання судом незаконним та скасування рішення відповідача 15.10.2020 року №2436, яке покладено в основу рішення Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49, то вказана підстава прийняття рішення від 28.01.2021 року №49 не матиме правового значення. Наявність технічної помилки (описки) у цифрі номеру договору №2183-юр є абсурдною і надуманою підставою скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27. Чернівецька міська рада не мала правових підстав розглядати та голосувати за проект рішення, підготовленого неналежним суб`єктом всупереч положенням Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Регламенту Чернівецької міської ради.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2021 року позовну заяву для розгляду передано судді Тинку О.С.

Ухвалою від 19 березня 2021 року суд залишив без руху позовну заяву Колективного проектно-кошторисного бюро до Чернівецької міської ради про визнання незаконними та скасування п. 2, 3 рішення 84 сесії VII скликання від 15.10.2020 року № 2436 та рішення 2 сесії VIIІ скликання від 28.01.2021року № 49 Чернівецької міської ради. Одночасно, суд встановив строк для виправлення недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання цієї ухвали.

19 березня 2021 року, після постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху, до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Так, позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки зазначені в ухвалі про залишення позову без руху від 19 березня 2021 року.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 22 березня 2021 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 12 квітня 2021 року.

22 березня 2021 року Колективним проектно-кошторисним бюро побуту подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 23 березня 2021 року заяву Колективного проектно-кошторисного бюро побуту про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в частині надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідний для трьох шкіл (пункт 2 рішення від 15.10.2020 р. №2436) та доручення Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт З рішення від 15.10.2020 р. №2436) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №926/991/21.

Зупинено дію рішення 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року № 615/27 Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №926/991/21.

Заборонено Чернівецькій міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №926/991/21.

При цьому суд зазначає, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 року по справі №926/991/21 ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2021 року у справі №926/991/21 скасовано. В задоволенні заяви Колективного проектно-кошторисного бюро побуту про забезпечення позову відмовлено.

06 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання, призначеного на 12 квітня 2021 року на 10.00 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису за допомогою сервісу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке ухвалою суду від 07 квітня 2921 року задоволено.

09 квітня 2021 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву з додатками, в якому зазначає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування поданого відзиву відповідач вказує, що опис обставин наведений у позові є не повним, а дія виданих на ім`я позивача містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, станом на момент подання відзиву зупинена згідно судового рішення. У позивача не виникло право на звернення до суду у зв`язку із відсутністю порушеного права. При прийнятті рішень органами місцевого самоврядування про поділ земельних ділянок, законодавець не вимагає отримання згоди у землекористувача. Поняття «проект документу» та «документ» мають різні поняття, а відтак оскаржуване рішення прийняте в спосіб, який визначений Регламентом Чернівецької міської ради VII скликання та Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Далі у поданому відзиві відповідач зазначає, що у 2007 році укладено договір оренди землі між позивачем (орендар) та відповідачем (орендодавець), предмет договору - оренда земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом. Цільове призначення земельної ділянки - 1.11.6. Іншої комерційної діяльності (відповідно до чинного на момент укладення договору оренди Українського класифікатора форм власності на землю, затвердженого Держкомземом N 14-1-7/1205 від 24.04.98). 11 серпня 2015 року Управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради було надано Колективному проектно-кошторисному бюро містобудівні умови та обмеження №1075/15 від 11.08.2015 року забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 . МУО видані на будівництво двох багатоповерхових житлових будинки. 08.11.2016 року до виконавчого комітету Чернівецької міської ради надійшла електронна петиція «Про заборону будівництва багатоповерхового будинку в центрі міста на місці спортивного майданчика по АДРЕСА_3 ». За наслідками її розгляду та аналізу містобудівних умов та обмежень №1075/15 від 11.08.2015 року було встановлене ряд порушень та невідповідностей їх раніше прийнятим міською радою рішень. 28 грудня 2016 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради було прийнято рішення №832/25 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 ». Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради 28.12.2016 року № 832/25 скасовано містобудівні умови та обмеження № 1075/15 від 11.08.2015 року на забудову земельної ділянки на АДРЕСА_1 , які видані Колективному проектно-кошторисному бюро побуту. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 727/399/17 визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.12.2016 року № 832/25 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 ». Станом на момент подання відзиву у Верховному Суді перебуває на розгляді справа № 727/463/19 щодо скасування містобудівних умов та обмежень № 1075/15 від 11.08.2015 року на забудову земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Також станом на момент подання позову є чинною ухвала про забезпечення позову справа № 727/463/19 від 01.02.2019 року Шевченківського районного суду м. Чернівці, якою зупинено дію виданих Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 11.08.2015 року Колективному проектно- кошторисному бюро побуту містобудівних умов та обмежень № 1075/15 на забудову земельної ділянки. З моменту видачі містобудівних умов та обмежень у 2015 році до сьогодні триває конфліктна ситуація між забудовником та мешканцями навколишніх будинків по АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 та школами. Вимоги мешканців та шкіл - відновити шкільний спортивний майданчик у його фактичних межах 0,1487 га по АДРЕСА_3 , що реально неможливо, якщо забудовник зведе два багатоповерхових житлових будинки. Вимоги мешканців та шкіл, в тому числі у вигляді місцевої ініціативи, численних звернень до міської ради неодноразово були предметом розгляду у міській раді, неодноразово розглядались на робочих групах та комісіях. Саме в зв`язку з триваючою конфліктною ситуацією 15.10.2020 року Чернівецькою міською радою було прийнято рішення, яким відмовлено забудовнику у зміні цільового призначення земельної ділянки (п.1 рішення) та запропоновано Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради замовити технічну документацію з поділу земельної ділянки на дві частини: 0,1045 га - залишити у користуванні забудовника, 0,1487 га - відновити шкільний спортивний майданчик.

Також у поданому відзиві відповідач стверджує, що наміри міської ради, як власника земельної ділянки, поділити земельну ділянку з метою відновлення спортивного майданчику для занять фізичною культурою і спортом учням трьох шкіл, не тільки відповідає законодавству, а й сприяє розвитку фізичної культури і спорту, обов`язок якого покладається на органи місцевого самоврядування згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З огляду на те, що орендар порушив всі зобов`язання, які брав на себе у 2007 році, а саме: будівництво однієї багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом та відновлення спортивного майданчика, натомість в 2015 році отримав МУО на будівництво двох багатоповерхових житлових будинки, один з яких розташований прямо на спортивному майданчику, міська рада в межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, прийняла рішення відмовити орендареві у зміні цільового призначення земельної ділянки та поділити земельну ділянку по АДРЕСА_3 . При цьому, рішення щодо поділу земельної ділянки - це лише наміри відповідача на майбутнє, які не порушують прав позивача. Твердження позивача, що власник (Чернівецька міська рада) має право приймати рішення про поділ земельної ділянки тільки за наявності його згоди хибні та не відповідають Закону України «Про землеустрій». Позивач не довів порушення своїх прав рішенням міської ради про поділ земельної ділянки. Власник має право приймати таке рішення, нотаріальна згода позивача потрібна у складі технічної документації про поділ земельної ділянки, оскільки позивач повідомив відповідача, що не дає свою згоду на поділ земельної ділянки, така технічна документація відповідачем не розроблялась і не затверджувалась. З переліку проектів рішень міської ради на 24.09.2020 року, який роздрукований із сайту міської ради вбачається, що даний проект рішення було розміщено на сайті міської ради 26.08.2020 року. Таким чином, на виконання вимог ч. З ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Регламенту ради щодо оприлюднення проектів рішень міської ради, вказаний проект рішення міської ради було опубліковано за 10 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття. Крім того, під час розгляду 15.10.2020 року та обговорення даного проекту рішення депутат міської ради вніс пропозицію про відмову в зміні цільового призначення земельної ділянки та його доповнення частинами 2 та 3. За вказане рішення, із врахуванням означеної пропозиції, проголосували більшість депутатів міської ради та рішення, в цілому, було прийняте, що підтверджується протоколом пленарного засідання 84 сесії міської ради VII скликання. Таким чином, процедура прийняття рішення не порушена, оскільки сам проект рішення було оприлюднено відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" і Регламенту ради, а оскаржуваною частинами 2 та 3 доповнено його вже під час розгляду і обговорення на підставі, у межах повноважень, що визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та в порядку (у спосіб), передбаченому статтями 55-58, 60, 66, 70, 78 Регламенту Чернівецької міської ради. Проект рішення оприлюднено у встановленому порядку і можливість його громадського обговорення була забезпечена. Частини 2 та 3 оскаржуваного рішення не були окремим проектом рішення, який, як проект, вносився б на розгляд ради і підлягав би оприлюдненню у встановленому Законом порядку. Оскаржувані частини рішення є частинами оприлюдненого проекту рішення, який розглянутий і прийнятий на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Текст проекту рішення, який підготовлений виконавцем, після проходження процедури погодження та обговорення депутатами ради в ході пленарного засідання, може відрізнятись від рішення, яке прийняте по суті міською радою шляхом відповідного голосування у межах повноважень, що визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та в порядку (у спосіб), передбаченому статтями 55- 58, 60, 66, 70, 78 Регламенту Чернівецької міської ради.

З приводу законності рішення від 28.01.2021 року №49 «Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» відповідач у поданому відзиві зазначив, що проект рішення виконкому «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» був оприлюднений 8 грудня 2020 року для розгляду на засіданні виконкому 22 грудня 2020 року. «З голосу» з порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 49, 50 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VII скликання 01.12.2016 №475 (далі - Регламент виконкому) даний проект рішення був включений в порядок денний засідання виконкому від 11 грудня 2020 року. Проект рішення виконкому «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» не обговорювався, проект договору, який був схвалений рішенням виконавчого комітету, членами виконкому не вивчався взагалі. Рішення виконкому про схвалення договору було прийнято 11 грудня 2020 року, при цьому проект договору був оприлюднений лише 15 грудня 2020 року. Договір, схвалений рішенням виконкому 11 грудня 2020 року не відповідає раніше прийнятим рішенням виконавчого комітету, міської ради, більше того даний договір укладений як додатковий до договору, що втратив чинність. Рішення виконкому щодо схвалення договору про забудову АДРЕСА_3 двома житловими багатоповерховими будинками прямо протирічить раніше ухваленому даним складом виконкому рішенню про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. Рішення виконавчого комітету, прийняте з голосу 11 грудня 2020 року, про забудову земельної ділянки площею 0,2532га не відповідає прийнятому раніше рішенню міської ради. Додатковий договір схвалений рішенням виконкому 11 грудня 2020року прямо суперечить інтересам територіальної громади: умови договору про забудову 2007 року, згідно яких після будівництва міській раді мали бути передані 10% від збудованих площ та 95,4 кв.м. в додатковому договорі не враховані і змінені не на користь територіальної громади міста. Замість 10% і 95,4 кв.м. залишились тільки 95,4 кв.м. замість відновлення спортивного майданчика, що означало відновлення його у фактичних розмірах 0,1487 га. у додатковому договорі зазначено площу майданчика 0,04 га, що суттєво менше існуючого майданчика та не відповідає потребам шкіл.

12 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27 квітня 2021 року та встановлено позивачу строк до 27 квітня 2021 року для подання заперечення на відзив. Також задоволено клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

26 квітня 2021 року позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив, який долучено до матеріалів справи.

У поданій відповіді на відзив позивач зазначає, що станом на момент подання відповіді на відзив у справі №727/463/19 є остаточне рішення суду касаційної інстанції. Постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №727/463/19 рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2020 року у незміненій частині та постанову Чернівецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року залишено без змін. Поновлено дію постанови Чернівецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року. Зазначеною постановою Чернівецького апеляційного суду від 18,11,2020, зокрема, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25.08.2020 змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. При цьому, резолютивною частиною рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25.08.2020, серед іншого, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування МУО №1075/15 від 11.08.2015, виданих управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради - Колективному проектно-кошторисному бюро побуту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_3 , - відмовлено; після набрання чинності судового рішення, скасувати заходи забезпечення позову ухвалені згідно ухвали від 01.02.2019 року Шевченківського районного суду м. Чернівці. Таким чином, внаслідок прийняття Верховним Судом у справі №727/463/19 постанови від 31.03.2021 року, було остаточно вирішено спір у справі щодо оскарження МУО №1075/15 від 11.08.2015року; відмовлено позивачу у визнанні протиправними і скасування цих МУО; скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.02.2019 року (щодо зупинення дії МУО) та повністю відновлено дію МУО №1075/15 від 11.08.2015 року. Позивач є фактичним землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та сплачує за земельну ділянку орендну плату. Земельна ділянка надавалася позивачу в оренду саме під будівництво, а Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (який фактично є структурним підрозділом відповідача) було видано позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №1075/15 від 11.08.2015 року, в пункті 1 яких визначено об`єкт будівництва: «багатоквартирні житлові будинки з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом». МУО №1075/15 від 11.08.2015 року є чинними та ніким не скасовані. Таким чином, позивач легітимно та обґрунтовано очікує користуватися земельною ділянкою по АДРЕСА_1 саме для тих цілей, для яких ця земельна ділянка передавалася позивачу в оренду, тобто для будівництва об`єкта, визначеного МУО №1075/15 від 11.08.2015 року. Відповідачем не доведено, що прийняття оскаржуваного рішення від 15.10.2020 року №2436 та втручання у мирне володіння майном відповідає інтересам суспільства та територіальної громади міста Чернівці. Наявність конфліктної ситуації між мешканцями навколишніх будинків не може бути безумовною підставою для створення органом місцевої влади перешкод позивачу у здійсненні ним законної господарської діяльності щодо користування земельною ділянкою. Жодним документом чи судовим рішенням, яке набрало законної сили, не встановлено заподіяння (чи навіть теоретичної можливості заподіяння) будь-яких негативних наслідків (шкоди) проведенням будівельних робіт на земельній ділянці. Жодних зобов`язань щодо відновлення спортивного майданчика по АДРЕСА_3 позивач не порушив (і не міг порушити), адже такі обов`язки у позивача виникають лише після завершення будівництва об`єкта.

Також у поданій відповіді на відзив позивач зазначає, що подання до суду позову про визнання незаконним та скасування рішення спрямоване перш за все на захист інтересів позивача від прийняття протиправних рішень відповідачем, недопущення незаконного поділу орендованої земельної ділянки та вилучення її частини у позивача, тобто запобігання порушенню прав та законних інтересів позивача, як орендаря земельної ділянки, від незаконних дій Чернівецької міської ради, тим самим зменшуючи кількість майбутніх звернень до суду. Чернівецькою міською радою готувався проект рішення саме щодо вирішення питання зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а не щодо поділу цієї ділянки. Таким чином, пункти 2, 3 рішення Чернівецької міської ради від 15.10,2020 року №2436 прийняті без додержання вимог ст.ст. 69, 72, 73, 74, 75, 76, 77 Регламенту Чернівецької міської Ради VII скликання, які є обов`язкові для врахування та підготовці проектів рішень та їх прийняття. Договір №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року станом на сьогодні є чинним, а зобов`язання по ньому не припинилися як безпідставно зазначає юридичний департамент у листі від 10.07.2018 року за №468-юр. Рішення виконавчого комітету від 28.12.2016 року №832/25 станом на сьогодні не є чинним та скасоване (за позовом позивача) постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №727/399/17. Вішення виконкому від 11.12.2020 року про схвалення додаткового договору до договору про забудову не суперечить рішенню виконавчого комітету від 28.12.2016 року №832/25, адже рішення виконавчого комітету від 28.12.2016 року №832/25 є скасоване як таке, що прийняте виконавчим комітетом незаконно. Станом на момент прийняття рішення виконкому від 11.12.2020 року, умови додаткового договору узгоджувалися з рішенням міської ради від 28.04.2011 року № 173.

26 квітня 2021 року позивач надіслав на електронну адресу суду заяву про зміну предмету позову з додатками (28 квітня 2021 року вказана заява надійшла також поштою).

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 18 травня 2021 року. Відкладено розгляд заяви позивача про зміну предмету позову до 18 травня 2021 року. Зобов`язано позивача надати суду правове обґрунтування щодо зміни предмету позову, викладеного у п. 2.2. прохальної частини заяви про зміну предмету позову, а саме: визнати незаконним та скасувати пункт 25 рішення другої сесії VІІІ скликання Чернівецької міської ради від 28 січня 2021 року № 62.

17 травня 2021 року позивач на виконання вимог ухвали суду від 27 квітня 2021 року надіслав на адресу суду письмові пояснення та заяву про зміну предмету позову (у новій редакції) з додатками.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року залишено без розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 25 квітня 2021 року заяву. Відмовлено у задоволенні заяви позивача про зміну предмету позову (у новій редакції) від 17 травня 2021 року. За клопотанням представника позивача оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02 червня 2021 року, яке проводити у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису за допомогою сервісу easycon.com.ua.

01 червня 2021 року позивач надіслав на електронну адресу суду заяву про зміну предмету позову.

Згідно заяви про зміну предмету позову позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в частині надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідний для трьох шкіл (пункт 2 рішення від 15.10.2020 р. №2436) та доручення Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт 3 рішення від 15.10.2020 р. №2436 в редакції, викладеній п. 25 рішення Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року;

- визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. № 615/27 Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року.

В судовому засіданні 02 червня 2021 року представник позивача підтримала та просила прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову від 01 червня 2021 року. Також заявила усне клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти поданої позивачем заяви про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 02 червня 2021 року заяву позивача про зміну предмету позову, подану в порядку ст. 46 ГПК України, від 01 червня 2021 року (вх.№ 2277) задоволено. Закрито підготовче провадження. Призначити справу до судового розгляду по суті на 16 червня 2021 року.

В судовому засіданні 16 червня 2021 року було оголошено перерву до 30 червня 2021 року та встановлено про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також, 30 червня 2021 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 02 липня 2021 року та встановлено про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 02 липня 2021 року представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладене у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні 02 липня 2021 року просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на викладене у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року позивач є користувачем (орендарем) земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом.

У розробленому та затвердженому проекті землеустрою від 2007 року щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 міститься Акт вибору земельної ділянки (комплексний висновок) для розміщення об`єкта містобудування в м. Чернівці, відповідно до якого функціональне призначення об`єкта за адресою АДРЕСА_3 : будівництво багатоквартирного житлового будинку та підземного автопаркінгу.

На земельній ділянці по АДРЕСА_3 знаходиться нежитлова будівля літ. «А» загальною площею 235,50 кв.м., право спільної часткової власності на яке (59/100 частини) належить позивачу.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2007 року №629/14 «Про надання дозволу на знесення нежитлової будівлі на АДРЕСА_3 » дозволено позивачу знести нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 235,50 кв.м. на АДРЕСА_3 , яка належить Колективному проектно-кошторисному бюро побуту, з метою будівництва багатофункціональної будівлі (житловий будинок з вбудованими об`єктами соцкультпобуту) з підземним паркінгом.

Строк дії договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року неодноразово поновлювався Чернівецькою міською радою на підставі укладених між сторонами додаткових договорів №1/4190 від 17.09.2010 року, №2/4190 від 13.05.2013 року, №3/4190 від 19.09.2013 року, №4/4190 від 17.11.2016 року.

Також, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05.02.2020 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року, у справі №926/2645/19 визнано укладеним додатковий договір до договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року (із внесеними змінами додатковими договорами) у редакції, запропонованій позивачем, відповідно до якої: «Договір оренди землі поновлюється з 13.10.2019 до 13.10.2022 для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом».

Відповідно до інформаційної довідки №240884158 від 18.01.2021 року згідно з інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за позивачем зареєстровано право оренди земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом. Строк дії оренди: 13.10.2022.

25 вересня 2007 року між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем був укладений договір №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 , предметом якого відповідно до п. 1.2 договору є права та обов`язки сторін щодо будівництва багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом на АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2532 га в м. Чернівцях.

Згідно з умовами договору №2183-юр від 25.09.2007 року передбачено обов`язок позивача після завершення будівництва відновити спортивний майданчик загальноосвітньої школи №14, що на АДРЕСА_1 та передати визначену кількість новозбудованих приміщень на користь територіальної громади міста Чернівців.

Відповідно до пункту 4.8 договору №2183-юр від 25.09.2007 року цей договір схвалений рішенням виконавчого комітету міської ради від 25.09.2007 року №747/18.

Як вбачається зі змісту договору №2183-юр від 25.09.2007 року, а саме п. 1.1 договору, він укладений у відповідності та з урахуванням, зокрема: рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2007 року №629/14 «Про надання дозволу на знесення нежитлової будівлі на АДРЕСА_3 »; історико-містобудівне обґрунтування будівництва багатофункціональної будівлі та підземного паркінгу на АДРЕСА_3 , погодженого у встановленому порядку.

Рішенням 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №173 доповнено перелік дитячих майданчиків у місті Чернівцях, затверджений рішенням 14 сесії міської ради IV скликання від 25.09.2003 року №297, за адресами згідно з додатком. Додатком до рішення 8 сесії міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №173 (адреси земельних ділянок міста, які вносяться до переліку дитячих майданчиків міста Чернівців) передбачено розташування дитячо-спортивного майданчика для проведення уроків фізкультури загальноосвітніх шкіл №14, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 площею 0,04 га, а також зазначено, що дитячо-спортивний майданчик буде облаштовано силами Колективного проектно-кошторисного бюро побуту після завершення будівництва багатофункціонального комплексу.

Відповідно до витягу з протоколу №3-15 засідання архітектурно-містобудівної ради від 29.05.2015 року членами архітектурно-містобудівної ради вирішено погодити проект Регенерація кварталу обмеженого АДРЕСА_6 та будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 для подальшого розроблення згідно чинного законодавства.

Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради видано 11.08.2015 року позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №1075/15, в пункті 1 яких зазначено назва об`єкта будівництва: «багатоквартирні житлові будинки з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом».

На підставі виданих містобудівних умов та обмежень №1075/15 від 11.08.2015 року виготовлена проектна документація «для будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом», на яку 19.08.2016 року отримано позитивний комплексний експертний звіт (серія бланку ХК №3554).

Одночасно суд зазначає, та проти чого не заперечують сторони, а також зазначено їхніми представниками у судових засіданнях, постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №727/463/19 рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2020 року у незміненій частині та постанову Чернівецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року залишено без змін. Поновлено дію постанови Чернівецького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року. Зазначеною постановою Чернівецького апеляційного суду від 18.11.2020 року зокрема, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25.08.2020 змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. При цьому, резолютивною частиною рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25.08.2020, серед іншого, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування МУО №1075/15 від 11.08.2015, виданих управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради - Колективному проектно-кошторисному бюро побуту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_3 , - відмовлено; після набрання чинності судового рішення, скасувати заходи забезпечення позову ухвалені згідно ухвали від 01.02.2019 року Шевченківського районного суду м. Чернівці. Таким чином, внаслідок прийняття Верховним Судом у справі №727/463/19 постанови від 31.03.2021 року, було остаточно вирішено спір у справі щодо оскарження МУО №1075/15 від 11.08.2015року; відмовлено позивачу у визнанні протиправними і скасування цих МУО; скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.02.2019 року (щодо зупинення дії МУО) та повністю відновлено дію МУО №1075/15 від 11.08.2015 року.

15 жовтня 2020 року на 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради було прийнято рішення №2436 «Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 », відповідно якого міська рада вирішила:

- надати дозвіл на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідних для трьох шкіл (пункт 2 рішення);

- Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення проекту землеустрою зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт 3 рішення).

Другою сесією VIII скликання Чернівецької міської ради було прийнято рішення від 28.01.2021 року №62 «Про розгляд звернень фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб щодо поновлення договорів оренди землі, надання земельних ділянок в оренду, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань», пунктом 25 якого визначено: «Викласти пункт 3 рішення міської ради VII скликання від 15.10.2020р. №2436 «Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 » в новій редакції: « 3. Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017)».

Таким чином, пунктом 25 рішення від 28.01.2021 року №62 внесено зміни до пункту 3 рішення від 15.10.2020 року №2436.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору №1 до Договору №2183- юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» виконавчий комітет міської ради схвалив проект додаткового договору №1 до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25.09.2007 року №1.

Між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем 18.12.2020 року укладений додатковий договір №1/6508-юр до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року.

Рішенням 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 «Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. №615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» відповідач скасував рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року».

Так, згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324, главою 27 Цивільного кодексу України, земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України закріплено принцип, що позбавлення органом державної влади права користування земельною ділянкою у спосіб, не визначений законом, забороняється.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 155 Земельного кодексу України зазначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При цьому, згідно норм ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктом 2 роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року №02- 5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і, одночасно, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до рішення Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 року (справа №1-10/2004), поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу положень ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дана норма кореспондується зі ст. 193 ГК України.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що позивач є власником нежитлової будівлі літ. «А» загальною площею 235,50 кв.м по АДРЕСА_3 (59/100 частини) та орендарем (землекористувачем) земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом. Строк дії оренди: 13.10.2022. Право оренди зареєстроване в реєстрі та за договором оренди сплачується орендна плата.

Так, з вищевказаного вбачається, що рішення відповідача щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки загальною площею 0,2532 га, кадастровий номер :04:003:0017 на 2 (дві) земельні ділянки: № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки, прямо впливає на права та законні інтереси позивача як орендаря (землекористувача) земельної ділянки по АДРЕСА_1 , зокрема, щодо законного володіння та користування зазначеною земельною ділянкою.

Порядок вилучення земельних ділянок, закріплено у статті 149 Земельного кодексу України, відповідно до ч.ч. 1, 2 якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Тобто, вилучення земельних ділянок відповідно до норм Земельного кодексу України можливе виключно за згодою землекористувача та якщо вони (земельні ділянки) надані у постійне користування.

Як встановлено судом, а також не заперечується сторонами, позивач не надавав відповідачу жодної згоди на вилучення частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Внаслідок поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 та вилучення у позивача частини земельної ділянки фактично договір оренди землі №4190 від 29.10.2007 року буде припинено не у передбачений законом спосіб, що також вказує на порушення прав позивача.

Також, рішення відповідача 15.10.2020 року №2436 в частині надання дозволу на поділ земельної ділянки суперечить рішенню виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.08.2007 року №629/14, яким дозволено позивачу знести нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 235,50 кв.м. на АДРЕСА_3 , яка належить Колективному проектно- кошторисному бюро побуту, з метою будівництва багатофункціональної будівлі (житловий будинок з вбудованими об`єктами соцкультпобуту) з підземним паркінгом; договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25.09.2007 року, предметом якого є права та обов`язки сторін щодо будівництва багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом на АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,2532 га в м. Чернівцях; містобудівним умовам та обмеженням №1075/15 від 11.08.2015 року; договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року та усіх рішень Чернівецької міської ради про поновлення договору оренди, а також рішенню судів першої та апеляційної інстанції у справі №926/2645/19 про поновлення договору оренди землі №4190 від 29.10.2007 року.

Чинним в Україні законодавством передбачено процедуру поділу земельних ділянок, зокрема, комунальної власності.

Зазначені питання врегульовані зокрема статтями 12, 79-1, 186 Земельного кодексу України, статтями 50, 51, 56 Закону України «Про землеустрій».

Положеннями частин 1 та 2 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина 4 статті 79-1 вказаного Кодексу).

Відповідно до частин 5, 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, поділу або об`єднання земельних ділянок (ч. 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

За змістом статті 51 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб розробляються в межах кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту та за межами населеного пункту з метою формування земельних ділянок, на яких передбачається будівництво чи реконструкція об`єктів нерухомого майна. Проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб розробляються на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про землеустрій», технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; г) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; є) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Частиною 12 статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Підпунктом 14.1.73. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України зазначено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Таким чином, позивач є землекористувачем в розумінні земельного та податкового законодавства, оскільки має встановлене законом речове право (оренда) на земельну ділянку комунальної власності по АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), а тому відповідач був зобов`язаний отримати від позивача нотаріально посвідчену згоду на поділ вказаної земельної ділянки перед прийняттям рішення від 15.10.2020 року №2436.

Позивач не звертався до відповідача з клопотанням про надання згоди на поділ земельної ділянки по АДРЕСА_1 та не надавав будь-яких погоджень відповідачу на здійснення поділу означеної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

В порушення вищезазначених приписів земельного законодавства, позивач прийняв оскаржуване рішення від 15.10.2020 року №2436 без будь-якої згоди позивача.

Також суд звертає увагу на допущені відповідачем процесуальні порушення при прийнятті оскаржуваного рішення від 15.10.2020 року №2436.

За змістом частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (Закон №280/97-ВР) убачається, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з частиною 11 статті 59 Закону №280/97-ВР Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Частиною третьою статті 15 Закону №2939-УІ визначено, що проекти нормативно- правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Рішенням Чернівецької міської ради від 02.02.2016 року №105 затверджено Регламент Чернівецької міської ради VII скликання (Регламент).

Пунктом 2 статті 1 Регламенту передбачено, що регламент є обов`язковим документом, який з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлює порядок діяльності Ради, скликання та проведення сесій Ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень Ради та з інших процедурних питань, порядок роботи сесії Ради, порядок затвердження структури виконавчих та інших органів Ради, порядок їх формування, обрання та затвердження посадових осіб Ради, порядок формування та організації роботи постійних комісій, тимчасових контрольних комісій та інших органів Ради, порядок участі депутатських фракцій і груп у роботі та інші процедури, які випливають з повноважень Ради, встановлених Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Регламенту дотримання цього Регламенту є обов`язковим для всіх депутатів Ради, Чернівецького міського голови (далі - Міський голова), органів Ради, правоохоронних органів, судів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також фізичних осіб.

В силу п. 1 ст. 69 Регламенту, проект рішення на розгляд Ради може вноситися Міським головою, Секретарем Ради, постійними комісіями Ради, депутатами, депутатськими групами і фракціями, виконавчим комітетом Ради та іншими виконавчими органами Ради.

Статтею 70 Регламенту визначено порядок внесення проекту рішення на розгляд Ради, який подається Секретарю ради із додатком до проекту рішення пояснювальної записки із додатком необхідного матеріалу.

Статтею 72 Регламенту передбачено, що виконавці проектів рішень зобов`язані погоджувати (візувати) проекти рішень з додатками до них з усіма посадовими особами, визначеними цим Регламентом. Всі проекти рішень Ради, підлягають обов`язковому погодженню (з проставлянням підпису та дати) Секретарем Ради, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Ради, до відання якого віднесено питання, з якого запропоновано проект рішення, головою відповідної постійної комісії, начальником відділу організаційної роботи та контролю Ради, начальником юридичного управління Ради, а в разі, якщо проектом рішення вноситься пропозиція щодо визнання такими, що втратили чинність, або внесення змін до рішень, які знаходяться на зберіганні в архівному відділі Ради, - начальником архівного відділу Ради та інші.

Статтею 73 Регламенту визначено, що погоджені проекти рішень Ради усіма визначеними особами подаються: Відділу організаційної роботи та контролю Ради для проведення документальної експертизи (наявності в повному обсязі та відповідності первинних документів змісту тексту проекту рішення, як нормативного акта індивідуальної дії). Юридичному управлінню Ради для проведення юридичної експертизи в порядку, визначеному цим Регламентом. Проект рішення, який пройшов відповідні експертизи та погоджений всіма, визначеними цим Регламентом посадовими особами, погоджується Секретарем Ради та інші.Згідно зі ст. 74 Регламенту проекти рішень з питань, що вносяться на розгляд сесії, роздаються депутатам відділом організаційної роботи та контролю Ради в паперовому вигляді, а в окремих випадках (більше 10 аркушів) надсилаються електронною поштою, не пізніше як за 7 календарних днів до початку її роботи та не пізніше 2 календарних днів до засідання постійної комісії. Проекти рішень попередньо розглядаються постійними комісіями, виконавчим комітетом Ради та депутатами на Дні депутата, який проводиться напередодні засідання Ради. Пропозиції та зауваження постійних комісій до проектів рішень, які вносяться на розгляд Ради, оформлюються відповідними протоколами (витягами), в яких зазначається зміст зауважень і пропозицій, а також прізвища осіб, які їх ініціювали та інші.

Статтею 75 Регламенту передбачено, що документальну експертизу проектів рішень здійснює відділ організаційної роботи та контролю Ради. Документальній експертизі підлягають лише проекти рішень, до яких додаються первинні матеріали, за винятком випадків, визначених цим Регламентом.

Для здійснення документальної експертизи проект рішення подається відділу організаційної роботи та контролю Ради разом із первинними матеріалами за 12 календарних днів до останнього дня, призначеного для здачі погодженого та завізованого проекту рішення відділу організаційної роботи та контролю Ради.

Відділ організаційної роботи та контролю Ради впродовж 3 робочих днів здійснює документальну експертизу проекту рішення на наявність в повному обсязі первинних документів, їх відповідність текстові проекту рішення, як нормативного акта індивідуальної дії, та у разі виявлення недоліків, надає пропозиції виконавцю проекту щодо їх усунення.

Виконавець проекту рішення зобов`язаний усунути недоліки, виявлені відділом організаційної роботи та контролю Ради впродовж 1 календарного дня. Після усунення виконавцем проекту виявлених недоліків, працівники відділу організаційної роботи та контролю Ради, які здійснили документальну експертизу, погоджують кожну сторінку проекту рішення особистим підписом із зазначенням дати погодження.

Крім того, погоджуються первинні документи до проектів рішень, які належним чином зброшуровані, пронумеровані, засвідчені підписом відповідальної особи та печаткою виконавчого органу або іншої особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності у нього печатки).

Також статтею 76 Регламенту передбачено, що всі проекти рішень Ради підлягають спеціальному редагуванню та обов`язковій експертизі, яка здійснюється юридичним управлінням Ради, на відповідність проекту рішення вимогам чинного законодавства. Проекти рішень на юридичну експертизу подаються не пізніше ніж за 10 календарних днів до включення до порядку денного засідання.

Проекти рішень подаються виконавцем зі всіма первинними документами, зброшурованими, пронумерованими та засвідченими печаткою виконавчого органу Ради або іншої особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності у нього печатки). На звороті останньої сторінки первинних документів проставляється кількість сторінок, підпис відповідальної особи, дата та печатка особи, визначеної в частині 1 статті 69 цього Регламенту (за наявності).

Юридичне управління Ради впродовж 3 робочих днів проводить юридичну експертизу та, у разі виявлення невідповідності проекту рішення вимогам чинного законодавства, надає пропозиції виконавцю проекту щодо усунення недоліків. Виконавець проекту рішення зобов`язаний усунути недоліки, виявлені юридичним управлінням, впродовж 1 календарного дня. Після усунення виконавцем проекту виявлених недоліків, уповноважені особи юридичного управління, впродовж 1 робочого дня погоджують (з проставленням підпису та дати) проект рішення.

Статтею 77 Регламенту передбачено, що у разі невідповідності проекту рішення вимогам чинного законодавства та якщо внесені до нього юридичним управлінням Ради зауваження не враховані виконавцем, начальник юридичного управління Ради, його заступник або особа, яка має право підпису на документах, що мають юридичне значення, погоджуючи проект, долучає письмовий висновок із зауваженнями та пропозиціями щодо законного вирішення відповідного питання. При цьому, на листі-погодженні робиться запис: «Із зауваженнями, висновок додається», після якого ставиться підпис уповноваженої особи юридичного управління Ради та дата.

Візуванню підлягають кожна із сторінок проекту рішення Ради, в тому числі додатків до нього. При цьому проставляється спеціальний штамп та підпис, або лише підпис із зазначенням дати. Внесення проекту рішення без попереднього розгляду його юридичним управлінням Ради не допускається. Прийняте Радою рішення та доопрацьоване виконавцем за результатами обговорення його на засіданні Ради, погоджується (візується) юридичним управлінням Ради впродовж 5 робочих днів з дня його прийняття.

Так, 26.08.2020 року на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради був опублікований проект рішення «Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 » відповідно до пункту 1 якого міська рада вирішила надати колективному проектно-кошторисному бюро побуту дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532га (кадастровий номер :04:003:0017), для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код 02.10) за рахунок орендованої земельної ділянки для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) (підстава: заява колективного проектно-кошторисного бюро побуту від 15.07.2020р. №04/01-08/1-2367, договір оренди землі від 29.10.2007р. №4190, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17.06.2020р. №212878799).

В опублікованому на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради проекті рішення відсутні будь-які посилання та згадки, що стосувалися б надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 33 Протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва від 29.09.2020 року, у комісії відсутні будь-які зауваження до проекту рішення «Про розгляд звернення колективного проектно- кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ».

Разом з цим, як вбачається зі змісту листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 23.02.2021 року №К-976/0-04/01, «пропозиції департаменту, які слугували підставою для прийняття Чернівецькою міською радою VII скликання рішення від 15.10.2020р. №2436, були викладені в проекті рішення (додається). Під час обговорення вказаного проекту рішення, депутатами міської ради з голосу надана пропозиція відмовити колективному проектно-кошторисному бюро побуту у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532га та надати дозвіл на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532га (кадастровий номер :04:003:0017) для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки.».

До листа Департаменту від 23.02.2021р. №К-976/0-04/01 додано копію проекту рішення у тому вигляді, у якому він розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради, тобто виключно з питанням щодо надання колективному проектно-кошторисному бюро побуту дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 з коду 03.07 на код 02.10. Копія цього проекту рішення завізована заступником директора, начальником управління земельних ресурсів - 26.08., заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради - 31.08., директором департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, начальником юридичного управління міської ради та ін.

Саме такий проект рішення (виключно з питанням щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки) розглядався на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва від 29.09.2020 року, що підтверджується листом Департаменту від 23.02.2021 року №К-976/0-04/01.

Водночас на титульній сторінці наданої Департаментом копії проекту рішення ручкою містяться написи: « 15.10», «реком. депут. м. р.»; « 1. Відмовити»; « 2. Поділити»; « 3. ДМБК та ЗВ» без зазначення особи, що нанесла ці написи та дати їх нанесення.

З вищенаведеного вбачається, що проект рішення у тому вигляді, у якому його було прийнято на 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року взагалі не був опублікований (оприлюднений) у встановленому законодавством і Регламентом порядку; не розглядався на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва; не проходив документальну, юридичну експертизу відповідно до вимог ст.ст. 72-77 Регламенту.

Відповідно до п. 2 ст. 53 Регламенту, не допускається внесення до порядку денного питань, що передбачають прийняття рішень, проекти яких не були оприлюднені відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», або які обов`язково повинні виноситись на громадське обговорення, відповідно до вимог чинного законодавства, Статуту територіальної громади міста Чернівців чи рішень Ради.

Запропонована депутатами Чернівецької міської ради пропозиція надати дозвіл на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532га (кадастровий номер :04:003:0017) для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки фактично є окремим проектом рішення, який, як проект, підлягав би оприлюдненню у встановленому Законом і Регламентом порядку, а також підлягав би проходженню всіх етапів та процедур, передбачених Регламентом, перед винесенням його на розгляд сесії.

Своїми пропозиціями щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки депутати Чернівецької міської ради повністю змінили зміст та суть проекту рішення у тому вигляді, у якому він був розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради і проходив документальну, юридичну експертизу, адже навіть з назви проекту рішення - «Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 » вбачається невідповідність суті прийнятого рішення про надання дозволу на поділ земельної ділянки.

Проект рішення щодо надання дозволу на поділ земельної ділянки не було оприлюднено у встановленому законодавством порядку і можливість його громадського обговорення, в тому числі з боку орендаря земельної ділянки, не була забезпечена.

Таким чином, пункти 2, 3 рішення Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 прийняті без додержання вимог ст.ст. 69, 72, 73, 74, 75, 76, 77 Регламенту Чернівецької міської Ради VII скликання, які є обов`язкові для врахування та підготовці проектів рішень та їх прийняття.

За таких обставин, дії відповідача є протиправними та такими, які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку ефективності обраного позивачем способу захисту - визнання незаконним та скасування пунктів 2, 3 рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97- ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини розроблено концепцію «легітимних (обґрунтованих) очікувань» у світлі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п. 43 рішення у справі «Пономарьов проти України»). Доктринально характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права; 2) їх обгрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Концепція «правомірних очікувань» відображена також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та полягає у тому, що в особи, якщо вона дотрималась усіх вимог законодавства, виникають правомірні очікування, тобто особа має усі підстави вважати, що рішення уповноваженого органу є дійсним, та розраховувати на певний стан речей.

Так, позивач є фактичним землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та сплачує за земельну ділянку орендну плату. Земельна ділянка надавалася позивачу в оренду для будівництва та обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом, а Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (який фактично є структурним підрозділом відповідача) було видано позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №1075/15 від 11.08.2015 року, в пункті 1 яких визначено об`єкт будівництва: «багатоквартирні житлові будинки з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом». Станом на сьогоднішній день МУО №1075/15 від 11.08.2015 року є чинними.

Таким чином, позивач легітимно та обґрунтовано очікує користуватися земельною ділянкою по АДРЕСА_1 саме для тих цілей, для яких ця земельна ділянка передавалася позивачу в оренду, тобто для будівництва об`єкта, визначеного МУО №1075/15 від 11.08.2015 року.

Вчинення власником земельної ділянки - Чернівецькою міською радою дій та прийняття рішення, спрямованих на поділ земельної ділянки по АДРЕСА_1 та вилучення у позивача частини поділеної земельної ділянки без отримання погодження на це землекористувача, - порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, адже поділ земельної ділянки та вилучення її частини на підставі спірного рішення міської ради унеможливить в подальшому реалізацію позивачем права на законне та правомірне користування орендованою земельною ділянкою, оскільки призведе до припинення її існування як об`єкта цивільного права.

Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання чи оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні від 14.06.2007 року по справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України», Високий Суд наголошував, що «в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання».

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 зазначено, що відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Отже, подання до суду позову про визнання незаконним та скасування пунктів 2, 3 рішення відповідача 15.10.2020 року №2436 спрямоване на недопущення незаконного поділу орендованої земельної ділянки та вилучення її частини у позивача, тобто запобігання порушенню прав та законних інтересів позивача, як орендаря земельної ділянки, від незаконних дій Чернівецької міської ради, тим самим зменшуючи кількість майбутніх звернень до суду.

Так, вищевказане у сукупності свідчить про невідповідність пунктів 2, 3 оскаржуваного рішення від 15.10.2020 року №2436 вимогам чинного законодавства та про порушення прав та законних інтересів позивача, а тому, враховуючи принципи цивільного права: справедливість, добросовісність, розумність, права позивача підлягають захисту шляхом визнання незаконним та скасування пунктів 2, 3 рішення Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 «Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року», суд зазначає наступне.

Рішенням 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 міська рада вирішила скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183- юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року».

Як вбачається зі змісту рішення від 28.01.2021 року №49, останнє прийнято на основі наступних підстав та обставин.

Перша підстава: рішення виконавчого комітету було оприлюднене 08.12.2020 року без оприлюднення тексту проекту договору, який був даним рішенням схвалений. Як вбачається з офіційного сайту Чернівецької міської ради Додатковий договір був оприлюднений тільки 15.12.2020 року. Ухвалення рішення виконавчим комітетом без офіційного оприлюднення тексту проекту договору, є порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання.

Друга підстава: як вбачається з пункту 2 Додаткового договору, який схвалений рішенням виконавчого комітету міської ради, «предметом цього Договору є права та обов`язки Сторін щодо будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом на земельній ділянці площею 0,2532 га по АДРЕСА_3 ». Разом з тим, 15.11.2020р. Чернівецькою міською радою VII скликання було прийнято рішення № 2436 «Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ». Таким чином, при ухваленні рішення № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» виконавчий комітет Чернівецької міської ради не врахував прийняте 15.11.2020р. Чернівецькою міською радою рішення про відмову забудовнику у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код 02.10) за рахунок орендованої земельної ділянки для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) у зв`язку із конфліктною ситуацією щодо відновлення спортивного майданчика та про поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідних для трьох шкіл.

Третя підстава: як вбачається з тексту Додаткового договору № 1 до Договору № 2183- юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року, схваленого рішенням виконавчого комітету міської ради, даний Додатковий договір № 1 укладений до неіснуючого договору. Так, зокрема в преамбулі Додаткового договору № 1 та в пункті 1 Додаткового договору №1 зазначено, що даний договір укладений до Договору № 2883-юр. Договору за таким номером з цього питання не існує. Таким чином, такий Додатковий договір не може бути реалізований, як такий, що укладений до неіснуючого Договору, правовідносини за таким договором не виникають.

Як встановлено судом, 08.12.2020 року на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради був опублікований проект рішення «Про схвалення проекту Договору про внесення змін до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від « 25» вересня 2007 року». Виконавцем проекту рішення зазначено - юридичне управління.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору №1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» 11.12.2020 року виконавчий комітет міської ради схвалив проект додаткового договору №1 до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25.09.2007 року №1.

15.12.2020 року на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради був опублікований додатковий договір №1 до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від « 25» вересня 2007 року, погоджений виконавчої комітету Чернівецької міської ради 11.12.2020 року.

Між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем 18.12.2020 року був підписаний додатковий договір №1/6508-юр до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року, який схвалений рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27.

Відповідно до ст. 40 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 01.12.2016р. № 475, проекти рішень виконавчого комітету згідно з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації» оприлюднюються їх виконавцями не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду виконавчим комітетом на офіційному веб-порталі міської ради, і містяться там до моменту прийняття щодо них рішень виконавчим комітетом та набрання ними чинності. В такий спосіб не оприлюднюються проекти рішень, зокрема: що є актами індивідуальної дії та/або містять інформацію з обмеженим доступом

Статтею 42 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання передбачено, що персональну відповідальність за підготовку проектів рішень та наявність необхідних документів, на підставі яких пропонується прийняти рішення, несуть виконавці проектів рішень (у даному випадку - юридичне управління).

В силу ст. 48 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання, особи, відповідальні за підготовку проектів рішень, не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття, зобов`язані подати проекти рішень до відділу комп`ютерно- технічного забезпечення міської ради для оприлюднення їх на офіційному веб-порталі Чернівецької міської ради за виключенням проектів рішень, що передбачені статтею 40 Регламенту, які подаються для оприлюднення негайно після їх підготовки.

Відповідно до ст. 48 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання особи, відповідальні за підготовку проектів рішень, надають підготовлені проекти рішень у загальний відділ міської ради не пізніше ніж за 7 календарних днів до засідання виконавчого комітету та їх копії відповідно до числа членів виконавчого комітету та запрошених осіб. Разом з проектом рішення виконавці надають у загальний відділ міської ради первинні документи, що є підставою його прийняття, список розсилки та електронну версію проекту рішення. Відповідальність за відповідність електронної версії текстові оригіналу несе виконавець проекту рішення.

Отже, з наведених положень Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII вбачається, що проект рішення «Про схвалення проекту Договору про внесення змін до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від « 25» вересня 2007 року», який є актом індивідуальної дії, адже стосується конкретно визначеного суб`єкта, а саме позивача, був опублікований (оприлюднений) на офіційному веб- порталі Чернівецької міської ради з дотриманням Регламенту виконавчого комітету.

При цьому, на офіційному веб-порталі міської ради був опублікований саме проект рішення, як це передбачено ст. 48 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII. Вказаний регламент (зокрема, ст. 48) не передбачає обов`язку виконавця проекту рішення подавати до відділу комп`ютерно-технічного забезпечення міської ради для оприлюднення первинні документи, що є підставою для прийняття проекту рішення. Первинні документи, згідно з регламентом, надаються виконавцем проекту рішення лише у загальний відділ міської ради.

За таких обставин, безпідставним та необґрунтованим є посилання Чернівецької міської ради у рішенні від 28.01.2021 року №49 на ту обставину, що рішення виконавчого комітету було оприлюднене 08.12.2020 року без оприлюднення тексту проекту договору, який був даним рішенням схвалений.

Європейський суд з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року аналізуючи скасування державними органами раніше прийнятого ними рішення, яке є ненормативним правовим актом індивідуальної дії, підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини» «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» і «Москаль проти Польщі» ).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Тобто, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії»). Ризик будь - якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Таким чином, Чернівецька міська рада не дотрималась принципу «належного урядування» та безпідставно зазначила в оскаржуваному рішенні про те, що виконавчим комітетом було ухвалено рішення з порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання.

Суд також зазначає, що у разі визнання судом незаконним та скасування пунктів 2, 3 рішення відповідача 15.10.2020 року №2436, на яке посилається відповідач у рішенні Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49, то вказана підстава прийняття рішення від 28.01.2021 року №49 не береться судом до уваги.

Також суд зазначає, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору №1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» виконавчий комітет міської ради схвалив проект додаткового договору №1 до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25.09.2007 року.

Між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем 18.12.2020 року укладений додатковий договір №1/6508-юр до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року.

Отже, рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27 та додатковий договір №1/6508-юр від 18.12.2020 року стосуються саме договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року.

Вказана обставина також підтверджується і змістом самого додаткового договору №1/6508-юр від 18.12.2020 року, який стосується прав та обов`язків сторін, а саме виконавчого комітету Чернівецької міської ради та позивача, щодо будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом на земельній ділянці площею 0,2532 га по АДРЕСА_3 .

Наявність в преамбулі додаткового договору № 1 та в пункті 1 додаткового договору №1 описки щодо однієї цифри номеру договору №2183-юр, замість «№2183-юр» зазначено «№2883-юр», жодним чином не свідчить про те, що додатковий договір № 1 укладений до неіснуючого договору, а правовідносини за таким договором не виникають.

Наявність описки у цифрі номеру договору №2183-юр є підставою для внесення змін до відповідного рішення виконавчого комітету та самого договору, адже відповідно до ст. 63 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 01.12.2016 року № 475, який є чинним станом на момент подання позовної заяви, внесення змін та доповнень до рішень, які є актами індивідуальної дії, може відбуватися виключно за згодою особи, якої воно стосується, крім необхідності внесення змін чи доповнень, пов`язаних з технічною помилкою.

У рішенні від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За таких обставин, наявність технічної помилки (описки) у цифрі номеру договору №2183-юр не є належною та законною підставою скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Чернівецькою міською радою порушено процедуру скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27.

Так, відповідно до ст.ст. 63-65 Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 01.12.2016р. № 475 зміни та доповнення до рішень виконавчого комітету вносяться у порядку, передбаченому цим регламентом, для прийняття рішень. Внесення змін та доповнень до рішень, які є актами індивідуальної дії, може відбуватися виключно за згодою особи, якої воно стосується, крім необхідності внесення змін чи доповнень, пов`язаних з технічною помилкою.

Підставою для скасування, або визнання таким, що втратило чинність, рішення Виконавчого комітету можуть бути: 1. визнання його недійсним на підставі рішення суду; 2. скасування його рішенням міської ради; 3. за власною ініціативою, в разі необхідності.

У випадку необхідності скасування рішення виконавчого комітету, юридичне управління або інший виконавчий орган міської ради, готує проект рішення міської ради про його скасування. Скасоване міською радою рішення виконавчого комітету вилучається з документів, опублікованих на офіційному веб-порталі міської ради.

Згідно з п. 1.1 Регламенту Чернівецької міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VIII скликання 28.01.2021р. №29, виконавчі органи ради - органи, які відповідно до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» створюються міською радою.

Таким чином, проект рішення міської ради про скасування рішення виконавчого комітету може бути підготовлений виключно юридичним управлінням міської ради або іншим виконавчим органом міської ради, створеним міською радою відповідно до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як вбачається зі змісту листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 23.02.2021 року №К-976/0-04/01, проект рішення міської ради «Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020р. № 615/27 «Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року» був підготовлений депутатом міської ради VIII скликання.

Суд зазначає, що депутат міської ради VIII скликання не являється виконавчим органом міської ради, створеним міською радою відповідно до Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також не представляє юридичне управління міської ради, а тому депутат не мав права та повноважень готувати проект рішення міської ради про скасування рішення виконавчого комітету.

За таких обставин, Чернівецька міська рада не мала правових підстав розглядати та голосувати за проект рішення, підготовленого неналежним суб`єктом всупереч положенням Регламенту виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Регламенту Чернівецької міської ради.

Одночасно суд вказує, що рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року №615/27 не може бути скасоване, адже це рішення є актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання.

Так, Конституційний Суд України у Рішенні № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону № 280/97-ВР (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2013 року (№ 21-64а13) та 25 травня 2016 року (№ 21-5459а15), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №521/17710/15-а.

Отже, враховуючи те, що за наслідком прийняття виконавчим комітетом Чернівецької міської ради рішення від 11.12.2020 року №615/27 між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та позивачем був укладений додатковий договір №1/6508-юр до договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року, тобто були спричинені певні правові наслідки і позивач заперечує проти їх припинення, то скасування такого рішення органом місцевого самоврядування є неможливим.

Вказане вище у сукупності свідчить про невідповідність оскаржуваного рішення від 28.01.2021 року №49 вимогам чинного законодавства та порушення прав та законних інтересів позивача, а тому, враховуючи принципи цивільного права: справедливість, добросовісність, розумність, права позивача підлягають відновленню шляхом визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49.

У відповідності до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 3 та 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин справи, колегія суддів зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає з статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Також Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

В порядку ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Колективного проектно-кошторисного бюро побуту (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Шептицького, буд. 7, код 21414007) до Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, площа Центральна, буд. 1, код 36068147) про визнання незаконними та скасування п. 2, 3 рішення 84 сесії VII скликання від 15.10.2020 року № 2436 та рішення 2 сесії VIIІ скликання від 28.01.2021року № 49 Чернівецької міської ради - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 Про розгляд звернення колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в частині надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, № НОМЕР_1 - площею 0,1487 га та АДРЕСА_2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідний для трьох шкіл (пункт 2 рішення від 15.10.2020 р. №2436) та доручення Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт 3 рішення від 15.10.2020 р. №2436 в редакції, викладеній п. 25 рішення Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №62).

3. Визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. № 615/27 Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на АДРЕСА_3 від 25 вересня 2007 року.

4. Стягнути з Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, площа Центральна, буд. 1, код 36068147) на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Шептицького, буд. 7, код 21414007) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4540,00 грн.

У судовому засіданні 02 липня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 05 липня 2021 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок