ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/322/20 (911/253/21)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Горая Олега Станіславовича , м. Житомир

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

у межах провадження справи № 911/322/20

про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Учасники справи у судове засідання не з`явились

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи) та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

1.1. 21.01.2021 засобами поштового заяву до суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) із позовною заявою б/н від 20.01.2021 (вх. №247/21 від 22.01.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», відповідач), в якій просить суд визнати виконавчий напис №90634 від 31.10.2020, який вчинений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичем таким, що не підлягає виконанню.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 120-121 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), ст.ст. 34, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та вказує на те, що відповідний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог зазначених нормативно-правових актів, оскільки на вимоги відповідача розповсюджується мораторій на задоволення вимог кредиторів та вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» не є безспірними у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

1.2. Інших заяв по суті справи, визначених у ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), від учасників справи до суду не надходило.

1.3. 07.06.2021 у судове засідання представник позивача не з`явився, проте, подав до суду клопотання б/н від 07.06.2021 (вх. №14138/21) про розгляд справи без його участі, яке суд на підставі ст. 42 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

1.4. 07.06.2021 у судове засідання відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Горай О.С. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були проінформовані належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 84-85). Водночас, явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі представників вказаних осіб.

2. Процесуальні дії суду

2.1. Ухвалою суду від 07.05.2020, зокрема, відкрито провадження у справі №911/322/20 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Янчука О.М. (свідоцтво № 137 від 06.02.2013), призначено попереднє засідання та вирішено інші процесуальні питання по справі.

13.07.2020 за результатами попереднього засідання судом постановлено ухвалу, якою, зокрема, визнано вимоги кредиторів у загальній сумі 84 788,64грн, яка складається з вимог другої черги: Акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі - АТ «Альфа-банк») у розмірі 39 714,30грн; Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») у розмірі 42 119,27грн; третьої черги: АТ «Альфа-банк» у розмірі 2 955,07грн та включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору АТ «Альфа-банк» та АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 4 204,00грн. Разом із цим, вказаною ухвалою призначено судове засідання для вирішення питання щодо переходу до наступної судової процедури.

Ухвалою суду від 26.10.2020, зокрема, затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 22.10.2020 у відповідній редакції та припинено повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Янчука О.М. (свідоцтво № 137 від 06.02.2013).

2.2. Відповідно до ст. 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу, зокрема, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ухвалою суду від 05.02.2021, на підставі вищевказаних положень Кодексу та після усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.03.2021. Цією ж ухвалою, з урахуванням відомостей щодо свідоцтва приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Житомирської області Горая О.С. за №8679 (тимчасово не діє), останнього залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

2.3. На підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання було відкладено до 22.03.2021, про що судом постановлено відповідну ухвалу від 01.03.2021.

Водночас, у період з 15.03.2021 по 01.04.2021 суддя Янюк О.С. перебувала на лікарняному, у зв`язку із чим підготовче засідання призначене на 22.03.2021 не відбулось, а тому, після закриття лікарняного листа та відновлення працездатності судді, ухвалою від 06.04.2021 призначено підготовче засідання на 13.05.2021.

2.4. Ухвалою суду від 13.05.2021, зокрема, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.06.2021.

2.5. За результатами судового засідання 07.06.2021 судом ухвалено рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. 12.10.2018 ОСОБА_1 підписала заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у розмірі 50 000,00грн, із змісту якої вбачається, що підписаний позивачем паспорт кредиту №3147227 від 12.10.2018 містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитний договір між відповідачем як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником (т. 1 а.с. 49-50).

Разом із підписанням вищевказаної заяви, позивачем підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №3147227, із змісту якого вбачається, що загальна орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування становить 133 369,14грн (т. 1 а.с. 46-48).

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №7, складеної відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становить: 41 861,04грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 21 291,22грн - прострочена заборгованість за процентами; 5 474,99грн - строкова заборгованість за штрафами і пенею. Усього 68 627,25грн (т. 1 а.с. 51).

3.2. 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис за №90634 про звернення стягнення з ОСОБА_1 (боржник) на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (стягувач) заборгованості за кредитним договором № від 12.10.2018 у розмірі 68 627,25грн. За вчинення цього виконавчого напису із боржника на користь стягувача підлягає стягненню плата у розмірі 900,00грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 69 527,25грн (т. 1 а.с. 52).

24.12.2020 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» звернулось до приватного виконавця Говорова П.В. із заявою б/н від 30.11.2020 про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису (т. 1 а.с. 53).

28.12.2020 приватним виконавцем Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження №63998981 та 30.12.2020 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом) зупинено вчинення виконавчих дій, що підтверджується інформацією про виконавче провадження т. 1 а.с. 6-10).

3.3. Водночас, під час судового розгляду справи, судом встановлено, що 24.02.2021 наказом Міністерства юстиції України №727/5 від 24.02.2021 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я Горая Олега Станіславовича » анулювано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за №8679 на ім`я Горая Олега Станіславовича .

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач незважаючи на наявність мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 07.05.2020 у справі №911/322/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на стягнення відповідної заборгованості, позивач звернувся із даним позовом до суду.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою стаття 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Підпунктом 3.2 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік).

Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2021 у справі №653/4444/17).

Так, п. 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 11 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У п. 2 Переліку щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями визначено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (зазначений пункт Переліку був доповнений постановою КМУ від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»).

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014, зокрема, в частині п. 2 Переліку.

У свою чергу, суд зазначає, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Відповідно до п. 1 Переліку у редакції від 29.11.2001 встановлено, що для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що для одержання виконавчого напису відповідач зобов`язаний був подати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору. Натомість, як вбачається зі змісту заяви № від 12.10.2018 та паспорту кредиту №3147227 від 12.10.2018, які разом становлять кредитний договір, підписаний між позивачем та відповідачем, останній не був посвідчений нотаріально у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості вчинення нотаріусами виконавчих написів на підставі оригіналів нотаріально не посвідчених договорів. Починаючи з 22.02.2017 (дата втрати чинності постанови КМУ № 662 від 26.11.2014) законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису (31.10.2020) були відсутні правові підстави для його вчинення, а, отже, такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

5.2. Водночас, як передбачено положеннями ч. 1 ст. 120 Кодексу з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Водночас, поняття мораторію на задоволення вимог кредиторів визначено ч. 1 ст. 41 Кодексу , що вміщена у Книзі третій Кодексу «Банкрутство юридичних осіб». Однак, цей термін також використовується для розкриття суті поняття мораторію на задоволення вимог кредиторів, що вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи чи фізичної особи-підприємця.

Так, згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Виходячи із цілей та мети Кодексу щодо відновлення платоспроможності фізичної особи, завданням мораторію на задоволення вимог кредиторів, що вводиться ухвалою господарського суду про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, є забезпечення збереження майнових активів боржника-фізичної особи з метою подальшого задоволення вимог кредиторів на засадах конкурсу.

Як зазначалось вище, ухвалою суду від 07.05.2020, зокрема, відкрито провадження у справі №911/322/20 про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Водночас, згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 Кодексу мораторій не поширюється на задоволення вимог кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника відповідно до затвердженого плану та у процедурі погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу.

Так, ухвалою суду від 26.10.2020, зокрема, затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 22.10.2020, яким, у свою чергу передбачено умови погашення вимог кредиторів у справі №911/322/20 про неплатоспроможність боржника, а саме, АТ «Альфа-банк» та АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, суд зазначає, що дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність (абз. 1 ч. 5 ст. 121 Кодексу).

У свою чергу, як вбачається із матеріалів справи №911/322/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , провадження в останній станом на момент ухвалення рішення у даній справі не закрито, а отже, мораторій на задоволення вимог кредиторів розповсюджується на вимоги усіх кредиторів, за винятком вимог АТ «Альфа-банк» та АТ КБ «Приватбанк», які включені до плану реструктуризації боргів боржника.

Проте, всупереч положенням ч. 1 ст. 121 Кодексу та незважаючи на відкриття 07.05.2020 провадження у справі № 911/322/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та за відсутності відповідної ухвали господарського суду про закриття провадження у вказаній справі, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 31.10.2020 вчинено щодо позивача оспорюваний виконавчий напис.

Натомість, розгляд питання щодо задоволення вимог ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 мало відбуватися лише в межах провадження у справі №911/322/20 про неплатоспроможність та в порядку, передбаченому Кодексом.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису № 2557 від 31.10.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості у розмірі 69 527,25грн після відкриття провадження у справі №911/322/20 здійснено всупереч спеціальним нормам Кодексу, що прямо забороняють задоволення вимог кредиторів до боржника поза межами провадження у справі про неплатоспроможність.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідного виконавчого напису, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 120-121 Кодексу, ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис від 31.10.2020 № 90634, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, буд. 50Б, ідентифікаційний код 35725063) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2 270,00грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.07.2021.

Станом на 06.07.2021 рішення законної сили не набрало.