УХВАЛА

м. Київ

07.07.2021Справа № 910/8967/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТВМ» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТВМ» до фізичної особи-підприємця Паська Олега Петровича про стягнення 232 961, 48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТВМ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Паська Олега Петровича про стягнення 232 961, 48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди № 9 від 01.12.2017 щодо повної та своєчасної сплати орендної плати за період з січня 2020 року по січень 2021, внаслідок чого й утворилась спірна заборгованість про стягнення якої, з урахуванням штрафу та пені просить позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2021 позовну заяву було залишено без руху через її невідповідність вимогам статтям 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

18.06.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків.

Одночасно із поданням заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

У зв`язку з перебуванням судді Комарової О.С. у період з 22.06.2021 по 25.06.2021 у відпустці, а з 29.06.2021 по 06.07.2021 на лікарняному, суд розглядає заяву у перший робочий день після виходу - 07.07.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Комарової О.С. 07.07.2021 року.

Розглянувши подану заяву, суд встановив, що заявником не додержано вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, що має наслідком повернення поданої заяви, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Поряд із цим, Господарський процесуальний кодекс України встановлює необхідні вимоги до оформлення і змісту відповідних заяв.

Так, частина 1 статті 139 ГПК України визначає, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частина 5 статті 139 ГПК України встановлює, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду, зокрема, заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2 270, 00 грн.

Таким чином, за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову має бути сплачено 1 135, 00 грн судового збору.

Проте матеріали справи не містять доказів сплати судового збору.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що вимоги, викладені у пунктах 3, 4 частини 1 статті 139 ГПК України означають, що особа, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Натомість, в поданій заяві не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно встановлює певні обмеження, а відтак у зверненні із вимогами про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, заявникові слід конкретизувати, на яке саме майно він просить накласти арешт.

Не наведено заявником також і пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як того вимагають положення п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

Частиною 7 статті 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТВМ» про забезпечення позову слід повернути заявникові.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТВМ» про забезпечення позову - повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова