ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Справа№ 910/4870/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Пастернак О.С.

за участю представників зазначених в протоколі від 24.06.2021р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 р.

у справі № 910/4870/21 (суддя Ковтун С.А..)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК

ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ"

до ОСОБА_1

про стягнення 378220,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення 378220,00 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, як керівник Товариства, в період з 10.08.2016 по 04.12.2019 безпідставно перераховував з рахунку Товариства на свій рахунок кошти, чим завдав Товариству збитки.

Одночасно з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ» подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 в установах банків в межах суми 378220,00 грн та арешту на частку ОСОБА_1 в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в сумі 500,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі № 910/4870/21 задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ" про забезпечення позову. Накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в установах банків в межах суми 378 220 (триста сімдесят вісім тисяч двісті двадцять) грн. Відмовлено в іншій частині.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 , звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі № 910/4870/21 - скасувати та прийняти постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ" у задоволені заяви про забезпечення позову. Також, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2021 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Андрієнко В.В. Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі № 910/4870/21 - залишено без руху. ОСОБА_1 було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом надання до Північного апеляційного господарського суду доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

12.05.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява, в якому просить зобов`язати апелянта ОСОБА_1 надіслати копію апеляційної скарги у дані справі на адресу ОСОБА_2 , або на адресу адвоката.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 року по справі № 910/4870/21 та поновлено ОСОБА_1 зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та розгляд справи призначено на 24.06.2021 року. Витребувано з Господарського суду міста Києва справу №910/4870/21 за позовм Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення 378220,00 грн.

02.06.2021 супровідним листом №910/4870/21/4479/2021 від 01.06.2021 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали оскарження по справі №910/4870/21.

03.06.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу та заява про вжиття заходів процесуального примусу та винесення окремої ухвали.

Розпорядження № 09.1-08/2526/21 Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4870/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 року апеляційну скаргу у справі №910/4870/21передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 справу №910/4870/21 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши клопотання про вжиття заходів процесуального примусу та винесення окремої ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

Перевіривши матеріали колегією суддів було встановлено, що копія апеляційної скарги ОСОБА_1 була направлена на адресу представника позивача, а саме адвоката Корнієнка А.В., (02125, м. Київ. Пр. Визволителів 3 оф. 33).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено залишити без руху та надано час для усунення недоліки, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

21.05.2021 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про усунення недоліків, а саме докази надсилання копії апеляційної скарги на юридичну адресу позивача.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для вжиття процесуального примусу щодо маніпуляцій з поштовими документами, внесення в них недостовірних і неповних відомостей, такими, що були направленні саме на перешкоджання судочинству шляхом створення штучних перешкод для позивача у справі, а саме, переслідували протиправну мету значено ускладнити доступ позивача до інформації про справу, про подані документи, тощо, що в свою чергу, ускладнювало і унеможливлювало повноцінне використання позивачем процесуальних прав та можливостей, оскільки представником відповідача на вимогу суду було надіслано копію апеляційної скарги на юридичну адресу позивача, про що надано суду докази направлення, а саме опис вкладення № 824 та позивач був обізнаний про інформацію по справі, що підтверджує надана до суду представником позивача - адвокатом Кидалом І.М. заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що невжиття заходів із забезпечення позову призведе до неможливості захисту порушених прав та законних інтересів позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі в майбутньому.

Так, у відповідача відсутнє рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого позивач міг би задовольнити свої вимоги у випадку задоволення позову.

Також позивач зазначив, що арешт на корпоративні права відповідача у Товаристві убезпечить Товариство від маніпулятивних дій з цими корпоративними правами, зокрема, від протиправного відчуження їх на користь третіх осіб, що може призвести до унеможливлення належного корпоративного управління.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На думку суду, наявність інших судових справ майнового характеру, де боржником є відповідач, не тільки свідчить про складний фінансовий стан відповідача, а й само по собі є достатньою обґрунтованою обставиною вважати, що при задоволенні позовних вимог у таких судових справах можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у цій справі.

Переконання суду щодо наявності не тільки можливості, а й необхідності забезпечення позову засновані також і на інших доводах заявника (відсутність у боржника рухомого і нерухомого майна). Ці доводи додатково засвідчують звуженість можливостей позивача щодо реального задоволення своїх грошових вимог на стадії виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача в частині накладення арешту на кошти, оскільки ці заходи забезпечення позову нерозривно пов`язані з предметом позову та спрямовані на запобігання можливим негативним наслідкам.

Аналізуючи вказане, колегія суддів зазначає про те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Суд зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на кошти відповідача.

Щодо вимог про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку ОСОБА_1 в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК ПОЛІМЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в сумі 500,50 грн, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено, оскільки доводи позивача в цій частині ґрунтуються на припущеннях.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.04.2021 р. у справі № 910/4870/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються відповідно на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.04.2021 р. у справі № 910/4870/21 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.07.2021р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова