РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2021Справа № 910/6142/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІСЖИТЛОБУД"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛЯНА КОМПАНІЯ "ОРІОН-ГЛАСС"

про зобов'язання повернути майно зі зберігання

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯНА КОМПАНІЯ "ОРІОН-ГЛАСС" (далі - відповідач) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІСЖИТЛОБУД" (далі - позивач) будівельні матеріали (скло) на загальну суму 753589,27 грн., які були передані на зберігання відповідачу на підставі укладеного між сторонами договору зберігання від 05.05.2015.

Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач як зберігач товару (будівельних матеріалів) на вимогу позивача не повернув цей товар.

Ухвалою суду від 27.04.2021 провадження у справі №910/6142/21 за вказаним позовом відкрито, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та інші поштові адреси, інформація по яким містилася у матеріалах справи.

Конверти з ухвалою суду про відкриття провадження у справі повернулися до суду не врученими.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 між позивачем (поклажодавець) та відповідачем (зберігач) укладено договір зберігання майна (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання будівельні матеріали (далі - товар) відповідно до акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною даного Договору.

За умовами п. 2.1 Договору товари передаються поклажодавцем на зберігання на склад за адресою: Черкаська обл., м. Шпола, вул. Леніна, буд. 139 А.

Факт передачі товарів на зберігання із зазначенням кількісно-якісних характеристик фіксується актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін (п. 2.2 Договору).

Відповідно до акту приймання-передачі на відповідальне зберігання до Договору підписаного між сторонами 05.05.2015 (копія наявна у справі) поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання будівельні матеріали наступного асортименту, кількості, вартості: Скло ESG 12 мм. (4200*1500) у кількості 1373,7080 кв.м. вартістю 739296,67 грн. та Скло ESG 12 мм. (6000*1500) у кількості 29,05 кв.м. вартістю 14292,60 грн.

У вказаному акті вказано місце зберігання тововару: Черкаська обл., м. Шпола, вул. Леніна, буд. 139 А, а також зберігачем підтверджено, що переданий на зберігання товар належної якості, без наявних дефектів та недоліків у зазначеній кількості.

Умовами Договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Якщо жодна сторона в строк за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору не заявить про намір його розірвати, цей договір автоматично пролонгується на 1 рік на аналогічних умовах (п. 11.1 Договору).

Позивач зазначає, що він не отримував від відповідача жодних заяв щодо намірів розірвання Договору, так само, як і сам позивач не направляв на адресу відповідача аналогічних заяв, а отже, Договір залишається чинним. Матеріали справи протилежного не доводять.

Як вбачається з матеріалів справи 30.11.2020 позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення майна з відповідального зберігання, яке було передано відповідачу за Договором. На підтвердження направлення вимоги відповідачу позивачем надані копії описів вкладення у цінний лист з чеками, з яких вбачається, що вимога направлялася як на офіційну адресу відповідача згідно ЄДРЮОФОП так і на інші поштові адреси про які було відомо позивачу та на адресу вказану у Договорі.

Однак відповідач не виконав вимогу позивача та не повернув товар за Договором, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Правом на судовий захист відповідач не скористався, та обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно статті 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, умовами п. 6.1.4 Договору встановлено, що зберігач зобов'язаний повернути рівну кількість того ж самого роду та якості товару поклажодавцеві за першою вимогою останнього.

У своїй вимозі від 30.11.2020 про повернення товару позивачем встановлено строк у сім днів відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Дана вимога надіслана відповідачу 04.12.2020 рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (на декілька поштових адрес відповідача).

Відповідач вимогу позивача залишив без відповіді та задоволення.

Пунктами 1, 2 статті 949 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Стаття 942 Цивільного кодексу України встановлює, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для зобовязання відповідача повернути позивачу товар, який було передано відповідау як зберігачу за Договором на зберігнання.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач на обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛЯНА КОМПАНІЯ "ОРІОН-ГЛАСС" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 43, офіс 3; ідентифікаційний код 38765025) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю"МЕГАПОЛІСЖИТЛОБУД" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літ. «А»; ідентифікаційний код: 34615529) будівельні матеріали (товар), а саме:

- скло ESG 12 мм. (4200*1500) у кількості 1373,7080 кв.м. на загальну суму 739296,67 грн. з ПДВ;

- скло ESG 12 мм. (6000*1500) у кількості 29,05 кв.м. на загальну суму 14292,60 грн. з ПДВ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯНА КОМПАНІЯ "ОРІОН-ГЛАСС" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 43, офіс 3; ідентифікаційний код 38765025) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІСЖИТЛОБУД" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська/Басейна, 1-3/2, літ. «А»; ідентифікаційний код: 34615529) 11303 (одинадцять тисяч триста три) грн. 84 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.