ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2021 р. Справа №924/150/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Потербі О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького, м. Хмельницький

про стягнення 1066,24 грн., з яких: 598,65 грн. основний борг; 94,40 грн. пеня; 85,71 грн. 3% річних; 287,48 грн. інфляційні втрати

Представники сторін:

від позивача: Єгоров В.С. згідно довіреності №14-14 від 15.01.2021р. в режимі відеоконференції;

від відповідача: Марків Ю.С. юрисконсульт згідно наказу №48 від 22.04.2021р.

Рішення виноситься 02.07.2021р., оскільки в судовому засіданні оголошувались перерви.

Суть спору.

Господарським судом Хмельницької області розглядається справа за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького, м. Хмельницький про стягнення 1066,24 грн., з яких: 598,65 грн. основний борг; 94,40 грн. пеня; 85,71 грн. 3% річних; 287,48 грн. інфляційні втрати.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання газу №121/16-ТЕ-34 від 16.02.2016р., згідно з яким позивачем було поставлено природний газ, а відповідачем не в повній мірі здійснені розрахунки за поставлений газ.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.02.2021р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 11.03.2021р. із урахуванням вимог ст. 251 ГПК України, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 22.03.2021р.

11.03.2021р. відповідачем надіслано на адресу суду відзив на позов, у якому зазначено, що у КЕВ міста Хмельницький відсутні будь-які документи, що підтверджують поставку газу від Позивача. Оригінал договору вилучено у Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бондарчука В.В. від 19 червня 2019 року про тимчасовий доступ до речей і документів. Однак рахунків, актів чи звірок взаєморозрахунків між сторонами немає, а в результаті тимчасового доступу до речей і документів, як вбачається із опису, такі не вилучались.

При цьому, відповідачем долучено опис речей і документів, які були вилучені 26.06.2019р., як додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.06.2019р., який підписано Слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Хмельницькому Лозою І.І. Відповідач зазначив, що надані позивачем акти приймання-передачі природного газу містять явні ознаки виправлення в даті договору, що піддає обґрунтованому сумніву дійсність цих документів.

Ухвалою суду від 19.04.2021р. вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №924/150/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.05.2021р., встановлено позивачу строк для надання відповіді на відзив до 05.05.2021 р.

У підготовчому засіданні 05.05.2021р. оголошено перерву на 26.05.2021р.

26.05.2021р. у підготовчому засіданні закрито підготовче провадження по справі №924/150/21 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 16.06.2021р.

У судовому засіданні 16.06.2021р. оголошено перерву на 02.07.2021р.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

16.02.2016р. між Публічним Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Хмельницього (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу №121/16-ТЕ-34 (далі-договір), згідно умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (надалі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01 лютого 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом до 2,818 тис.куб.м. у тому числі по місяцях (тис.куб.м): лютий - 1,409; березень - 1,409.

Пунктом 2.1.2 договору передбачено, що обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - планований обсяг), можуть змінюватись сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку.

Згідно з п. 3.1 договору постачальник передає споживачу газ на газорозподільних станціях (ГРС) ПАТ "Укртрансгаз" або у точці балансового розмежування (для об`єктів, які безпосередньо приєднані до магістральних трубопроводів ПАТ "Укртрансгаз"). Право власності на газ переходить від Постачальника до Споживача в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що споживач до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Постачальнику належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Обсяг поставки підтверджується Постачальником Споживачу на відповідний місяць поставки (розрахунковий період) в установленому порядку.

Відповідно до п. 3.4 договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Згідно з п. 3.5 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Споживач зобов`язується надати постачальнику:

- завірену копію акта про фактичний обсяг розподіленого/протранспортованого за цим договором природного газу за розрахунковий місяць, складеного між Споживачем та оператором ГРМ/ГТС; у разі надання технічного акту на загальний обсяг розподіленого/протранспортованого природного газу. Споживач надає детальну розбивку газу за категоріями (в т.ч. за цим договором) за власним підписом;

- підписані та скріплені печатками Споживача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 8-го числа повертає Споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

У випадку ненадання або несвоєчасного надання Споживачем акту приймання-передачі природного газу обсяги використання встановлюються відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

У випадку відмови Споживача від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до умов договору або в порядку, передбаченому чинним законодавством України. До врегулювання сторонами розбіжностей, обсяги використання встановлюються відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що кількість газу, яка продається Споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу у відповідності до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494 та Кодексом газотранспортної системи. який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2493.

У п. 5.2 договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74 грн., крім того податок на додану вартість - 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" - 111,80 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 134,16 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1882,54 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2259,05 грн.

Згідно з п. 5.4 договору загальна вартість цього Договору становить 5305,00 грн., крім того ПДВ - 1061,00 грн.

У відповідності з п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати поставлений природний таз в розмірі та порядку передбаченому даним договором (пп. 6 п. 7.1 договору).

Постачальник зобов`язаний виконувати умови цього договору; забезпечити поставку природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договору (пп. 1-2 п. 7.4 договору)

Згідно до п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

У разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 8.2 договору)

Згідно з п. 11.3 договору усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 11.5, 11.6 цього договору.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 лютого 2016 року до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (ст. 12 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 29.02.2016р. до договору від 16.02.2016р. №121/16-ТЕ-34 у лютому 2016 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 0,183 тис. куб. метрів на суму 388,86 грн., сума транспортування якого складала 24,55 грн. Разом на суму 413,41 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.03.2016р. до договору від 16.02.2016р. №121/16-ТЕ-34 у березні 2016 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 0,082 тис. куб. метрів на суму 174,24 грн., сума транспортування якого складала 11,00 грн. Разом на суму 185,24 грн.

У зв`язку з простроченням відповідачем оплати отриманого природного газу за договором постачання природного газу від 16.02.2016р. №121/16-ТЕ-34 позивач просить суд стягнути суму 1066,24 грн., з яких: 598,65 грн. основний борг, 94,40 грн. пеня, 85,71 грн. 3% річних, 287,48 грн. інфляційні втрати.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з договору поставки №121/16-ТЕ-34 від 16.02.2016р., згідно умов якого сторони взяли на себе зобов`язання з поставки та оплати товару.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Матеріалами справи підтверджено поставку позивачем відповідачу товару на загальну суму 598,65 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2016р. за лютий 2016 року в обсязі 0,183 тис. куб. метрів на суму 388,86 грн., сума транспортування якого складала 24,55 грн., разом - 413,41 грн., а також актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2016р. за березень 2016 року в обсязі 0,082 тис. куб. метрів на суму 174,24 грн., сума транспортування якого складала 11,00 грн., разом - 185,24 грн.

При цьому, відповідач у відзиві на позов від 11.03.2021р. зазначив, що у нього відсутні будь-які документи, що підтверджують поставку газу від позивача.

Однак, позивач підтвердив факт поставки газу на загальну суму 598,65 грн. відповідними актами приймання-передачі природного газу від 29.02.2016р. та від 31.03.2016р., будь-яких доказів на підтвердження викладених у відзиві доводів відповідач не надав.

Відповідачем до відзиву долучено опис речей і документів, які були вилучені 26.06.2019р., як додаток до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.06.2019р., який підписано Слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Хмельницькому Лозою І.І.

Проте відповідачем не вказано, яким чином така обставина може впливати на порядок здійснення розрахунків за поставлений природний газ позивачем за договором від 16.02.2016р. №121/16-ТЕ-34.

Відповідач зазначив, що надані позивачем акти приймання-передачі природного газу містять явні ознаки виправлення в даті договору, що піддає обґрунтованому сумніву дійсність цих документів.

В свою чергу, судом враховується, що номер договору у актах відповідає договору, який було підписано сторонами. Клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи відповідач не заявляв. Такі доводи відповідача не спростовують ту обставину, що за відповідними актами приймання-передачі природного газу від 29.02.2016р. та від 31.03.2016р. відповідач прийняв природний газ на загальну суму 598,65 грн., про що свідчить відповідний підпис уповноваженої особи відповідача на актах - П.С. Хохун, який також підписав договір від 16.02.2016р. №121/16-ТЕ-34.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 598,65 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату поставленого позивачем товару, останнім нараховані та заявлені до стягнення 85,71 грн. 3% річних за період з 15.03.2016р. по 31.12.2020р. 287,48 грн. інфляційні втрати за період квітень 2016 року - грудень 2020 року.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлений позивачем період нарахування, суми боргу, суд визнав його правомірним та арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 85,71 грн. 3% річних та 287,48 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

За п. 8.2 договору у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Так, позивач нарахував пеню за період з 15.03.2016р. по 14.09.2016р. на суму 413,41 грн. та за період з 15.04.2016р. по 14.10.2016р. на суму 185,24 грн., загалом в розмірі 94,40 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлений позивачем період нарахування, суми боргу, суд визнав його правомірним та арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 94,40 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького (29006, м. Хмельницький, вул. Героїв АТО, буд. 3/1, код 07928461) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 598,65 грн. (п`ятсот дев`яносто вісім гривень 65 коп.) основного боргу, 94,40 грн. (дев`яносто чотири гривні 40 коп.) пені, 85,71 грн. (вісімдесят п`ять гривень 71 коп.) 3% річних, 287,48 грн. (двісті вісімдесят сім гривень 48 коп.) інфляційних втрат, 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 07.07.2021р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 - в матеріали,

2 - позивачу (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6),

3 - відповідачу (29006, м. Хмельницький, вул. Героїв АТО, буд. 3/1)

Всім рек. з повід.