ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Справа№ 910/13597/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 29.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "А Скай"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.01.2021 (повний текст складено - 01.02.2021)

у справі №910/13597/20 (суддя - Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А Скай"

до 1) Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації);

2) Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київська міська рада

про розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "А Скай" (надалі - позивач, ТОВ «А Скай») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - відповідач -1), Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - відповідач-2) про розірвання інвестиційного договору від 27.06.2017 №050-13/і/165 (надалі - Договір), укладеного між сторонами.

Позовні вимоги з посиланням на ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України обґрунтовані тим, що укладений між сторонами Договір підлягає розірванню у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме прийняттям Київською міською радою рішень про зміну замовника вказаного Договору, що унеможливлює подальше його виконання та реалізацію інвестиційного проекту в цілому.

При розгляді спору, місцевим господарським судом залучено до участі у розгляді даної справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - третя особа -1) та Київську міську раду (надалі - третя особа-2).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/13597/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції виходив із того, що заміна замовника у Договорі фактично не відбулася, оскільки третя особа-1 є правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків відповідача-2 відповідно до рішення Київської міської ради «Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2017 №421/2643, при цьому вказане не може вважатись істотною зміною обставин, оскільки суттєво не впливає на виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором та не позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні Договору.

З огляду на недоведеність позивачем наявності правових підстав для розірвання спірного Договору між сторонами у судовому порядку, а також наявності порушеного суб`єктивного права, на захист якого подано позов, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ «А Скай» задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач (скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/13597/20 та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи. Відтак, судове рішення у цій справі ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірного дійшов висновку про відсутність доказів звернення позивача до відповідачів із пропозицією розірвати Договір. Скаржник наголошує, що сторонами не було досягнуто згоди у добровільному порядку щодо розірвання Договору, про що свідчить спір у справі №910/3948/19 та що призвело до звернення до суду із даним позовом у відповідності до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України.

Також скаржник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення положень ст. 525 Цивільного кодексу України щодо недопустимості односторонньої зміни умов зобов`язання, до яких відноситься зміна сторони - замовника.

Водночас, ТОВ «А Скай» зазначає, що земельна ділянка за кадастровим номером :62:201:0244, яка визначена в конкурсній пропозиції та інвестиційному договорі під будівництво об`єкту інвестування не обліковується за відповідачем-2, що є істотним порушенням умов Договору та унеможливлює подальше його виконання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 апеляційну скаргу ТОВ «А Скай» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Владимиренко С.В.

Судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів, є судом, встановленим законом, про що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема, у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/13597/20 за апеляційною скаргою ТОВ «А Скай» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.04.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Відповідач-2, у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги.

Так, у своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 зазначає, що судом першої інстанції з матеріалів справи вірно встановлено, що позивач із пропозицією розірвати Договір до відповідачів не звертався. Водночас, позивачу було відомо, що третя особа-1 стала правонаступником Департаменту освіти і науки, молоді та спорту в частині прав та обов`язків, що підтверджується неодноразовими зверненнями позивача відповідними листами до третьої особи-1 щодо виконання Договору, а тому твердження скаржника про те, що останньому стало відомо про припинення виконання відповідачем-2 зобов`язань за Договором під час розгляду судової справи №910/3948/19, не відповідають дійсності.

Також відповідач-2 звертає увагу, що місцевим господарським судом правильно визначено, що станом на 22.04.2019 від позивача не надійшло жодної інформації щодо виконання Договору, а тому рішення про розірвання вказаного Договору на підставі його п. 13.4 повністю відповідає положенням законодавства, а саме ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України.

Разом з тим, заперечуючи проти тверджень скаржника про те, що за відповідачем-2 не обліковується земельна ділянка, визначена в конкурсній пропозиції та на якій планувалось розміщення об`єкту інвестицій за Договором, останній зазначає, що цільове призначення вказаної земельної ділянки не змінювалось, тому не зважаючи на зміну правонаступника власник ділянки не змінився, оскільки як відповідач-2, так і третя особа-1 перебувають у підпорядкуванні третьої особи-2.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 відкладено розгляд справи №910/13597/20 на 13.05.2021.

12.05.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 та третьої особи-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останні просять апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги ТОВ «А Скай» визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 справу №910/13597/20 за апеляційною скаргою ТОВ «А Скай» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 прийнято до провадження у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.06.2021.

14.05.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення, у яких останній просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у даній справі.

У судове засідання 29.06.2021 з`явилися представники відповідачів 1, 2 та третьої особи - 2.

Позивач та третя особа-1 у судове засідання 29.06.2021 повноважних представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв/клопотань не подавали.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача та третьої особи-1.

У судовому засіданні 29.06.2021 присутні представники учасників справи надали колегії суддів пояснення по суті спору.

Так, представники відповідача- 2, відповідача-1 та третьої особи-2 надали колегії суддів пояснення, у яких заперечували проти доводів апеляційної скарги, вказуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, з огляду на що просили суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на, які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи, надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У судовому засіданні 29.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 27.06.2017 між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (організатор конкурсу за договором), Департаментом освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А СКАЙ" (інвестор за договором) укладено інвестиційний договір про будівництво спортивного комплексу на проспекті Генерала Ватутіна в Деснянському районі № 050-13/і/165 (Договір), відповідно до умов якого сторони здійснюють діяльність щодо проектування, будівництва, прийняття в експлуатацію об`єкта інвестування та вчинення інших дій, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору за умовами договору інвестор забезпечує проектування, будівництво, прийняття в експлуатацію об`єкта інвестування та фінансування усіх пов`язаних із цим витрат, виконання інших обов`язків, передбачених договором.

Згідно з п. 2.4. Договору орієнтовна загальна площа об`єкта інвестування становить 13 578,00 м2.

За положеннями п.п. 3.1., 3.2., 3.3. Договору орієнтовна вартість будівництва об`єкта інвестування становить 273 035 532,00 грн, в тому числі ПДВ 45 505 922,00 грн. Орієнтовна вартість будівництва об`єкта інвестування може змінюватись відповідно до затвердженої в установленому законодавством України порядку та відповідно до умов договору проектної документації та фактичних витрат інвестора на реалізацію інвестиційного проекту. Остаточні техніко-економічні показники та детальна інформація про об`єкт інвестування, у т.ч. остаточна вартість будівництва об`єкта інвестування визначається відповідно до затвердженої в установленому законодавством України порядку та відповідно до умов договору проектної документації.

Відповідно до п. 3.4. Договору інвестор сплачує організатору конкурсу кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у розмірі не менше 5% від орієнтовної вартості будівництва об`єкта інвестування без урахування ПДВ, що становить не менше 11 376 480,50 грн.

Зазначені кошти сплачується інвестором у наступному порядку:

- 50% не пізніше 10 робочих днів з моменту набрання чинності договором

- 50% не пізніше 10 робочих днів з моменту затвердження замовником проектної документації;

Зазначені кошти поверненню не підлягають.

За умовами п. 3.6. Договору інвестор здійснює компенсацію замовнику підготовчих (передінвестиційних) робіт витрат, пов`язаних із виконанням підготовчих робіт, у розмірі 1% від орієнтовної вартості будівництва об`єкта інвестування з урахуванням ПДВ, що становить 2 730 355,32 грн, у тому числі ПДВ 455 059, 22 грн. Інвестор здійснює компенсацію зазначених витрат замовника підготовчих (передінвестиційних) робіт протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту набрання чинності договором. Зазначені кошти поверненню не підлягають.

Відповідно до п.п. 3.7., 3.8., 3.9., 3.10. Договору інвестор здійснює фінансування усіх витрат (в тому числі понесених замовником), пов`язаних з реалізацією інвестиційного проекту, протягом періоду часу з моменту набрання чинності договором і закінчуючи моментом повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, у тому числі, але не виключно, витрат, пов`язаних із отриманням вихідних даних для проектування, проектуванням, будівництвом, прийняттям в експлуатацію об`єкта інвестування (в тому числі, сплатою пайової участі у розвитку інфраструктури міста Києва в установленому порядку), сплатою інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством України, вирішенням земельних питань, у тому числі пов`язаних з утриманням земельної ділянки (земельний податок та/або інші платежі за право постійного користування земельною ділянкою), відведенням, переоформленням земельної ділянки та державною реєстрацією права користування земельною ділянкою, державною реєстрацією права власності на об`єкт інвестування тощо.

Відшкодування витрат замовника, зазначених у пункті 3.7 договору, за умови попереднього погодження з інвестором, здійснюються інвестором відповідно до наданих рахунків та підтверджуючих документів не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня надання замовником інвестору таких документів. У разі збільшення витрат на реалізацію інвестиційного проекту інвестор здійснює додаткове фінансування усіх пов`язаних з цим витрат в порядку та на умовах, передбачених договором, затвердженою відповідно до законодавства України та умов договору Проектною документацією. Оздоблювальні роботи на об`єкті інвестування, підключення об`єкта інвестування до інженерних мереж, встановлення технологічного обладнання та інші роботи, спрямовані на облаштування об`єкта інвестування, фінансуються інвестором згідно з розробленою, погодженою та затвердженою проектною документацією.

Згідно з п. 4.3. Договору після набрання чинності договором інвестор отримує вихідні дані для проектування об`єкта інвестування, в тому числі містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, технічні умови, на підставі отриманих вихідних даних забезпечує розроблення завдання на проектування та передає його на затвердження замовнику.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що інвестор зобов`язаний забезпечити розроблення проектної документації, яка відповідатиме законодавству України, умовам інвестиційного конкурсу, затвердженому замовником завданню на проектування, погодження в установленому законодавством України порядку проектної документації, проведення експертизи проектної документації у випадках, передбачених законодавством України, та надати замовнику для затвердження у встановленому порядку проектну документацію не пізніше, ніж через 12 (дванадцять) місяців з моменту набрання чинності договором.

Відповідно до п. 4.6 Договору замовник зобов`язаний розглянути та затвердити надану інвестором для затвердження проектну документацію протягом 10 (десяти) робочих днів з дня її отримання або в цей же строк повернути її інвестору для доопрацювання з одночасним наданням письмово викладених обґрунтованих зауважень до складу та змісту проектної документації.

Згідно з п. 4.8. Договору протягом 30 (тридцяти) днів з моменту затвердження в установленому законодавством України порядку та відповідно до умов договору проектної документації сторони визначають графік фінансування та реалізації інвестиційного проекту шляхом підписання додаткової угоди до договору, яка буде його невід`ємною частиною.

Пунктами 4.11., 4.12. Договору встановлено, що після затвердження в установленому законодавством України порядку та відповідно до умов договору проектної документації та підписання додаткової угоди до договору згідно з пунктом 4.8 договору інвестор зобов`язаний отримати дозвіл на виконання будівельних робіт. Після затвердження в установленому законодавством України порядку та відповідно до умов договору проектної документації, підписання додаткової угоди до договору згідно з пунктом 4.8 договору та отримання всіх необхідних дозвільних документів згідно з пунктом 4.11 договору замовник надає інвестору можливість будівництва об`єкта інвестування, а також вчинення інвестором інших дій, передбачених договором.

У пунктах 5.2.1., 5.2.2. Договору зазначено, що організатор конкурсу зобов`язується в межах компетенції вчиняти всі необхідні дії, пов`язані з реалізацією інвестиційного проекту; здійснювати контроль за виконанням умов договору, умов інвестиційного конкурсу іншими сторонами.

За змістом п.п. 7.2.8., 7.2.10. Договору замовник зобов`язується після набрання чинності договором сприяти в межах своєї компетенції та в рамках законодавства України інвестору в отриманні документації, необхідної для реалізації інвестиційного проекту, шляхом вчинення необхідних, передбачених законодавством України та договором дій, в тому числі шляхом підписання необхідних документів, на письмовий запит інвестора протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надходження письмового запиту; забезпечувати своєчасне та належне виконання завдань та обов`язків, визначених договором, рішеннями органів державної влади та місцевого самоврядування, іншими укладеними сторонами договорами/угодами та законодавством України, з метою реалізації інвестиційного проекту.

Датою набрання чинності договором є дата його реєстрації в Департаменті економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що вказана на титульній сторінці договору. Строк дії договору 10 (десять) років, що передбачено пунктом 4.2.1 договору, починаючи з дати реєстрації договору в установленому порядку в Департаменті економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.п. 13.1., 13.2. Договору).

Так, за твердженнями позивача (скаржника) у липні 2019 року, в ході розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/3948/19, останньому стало відомо, що відповідач-2 повністю припинив свою участь та виконання своїх обов`язків за інвестиційним договором, а відповідним правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків відповідача-2 - Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до п. 2.1 рішення Київської міської ради №421/2643 від 01.06.2017 року, став Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позивач зазначав, що сторони не вносили змін до Договору про заміну сторони відповідача-2 (замовника), до того ж позивач не отримував повідомлень про таку заміну сторони. Зазначене, на думку позивача є порушенням умов п. 12 Договору, а прийняття Київською міською радою рішень про зміну замовника інвестиційного договору є істотною зміною обставин у розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України, що унеможливлює подальше виконання Договору та реалізацію інвестиційного проекту в цілому.

До того ж, як було зазначено судом у оскаржуваному рішенні, за твердженням позивача, виконання інвестиційного договору унеможливлюється ще й тим фактом, що третя особа-1, яка відповідно до рішення Київської міської ради від 01.06.2017 №421/2643 "Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)", розпорядження виконавчого органу Київської міської влади (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2018 №100 "Про затвердження розподільчого балансу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської влади (Київської міської державної адміністрації)" та Положення про Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ряди (Київської міської державної адміністрації) є правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не має у користуванні земельної ділянки під кадастровим номером: :62:201:0244, яка визначена в конкурсній пропозиції та інвестиційному договорі під будівництво об`єкту інвестування.

Викладені вище обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом про розірвання інвестиційного договору від 27.06.2017 №050-13/і/165 до Господарського суду міста Києва.

Суд першої інстанції, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено підстав для розірвання Договору в судовому порядку та наявності порушеного суб`єктивного права, на захист якого подано позов.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу норм статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наведених вище правових положень цивільного законодавства вбачається, що сторони у договорі можуть відступити від положень ЦК України та на власний розсуд визначити порядок та умови розірвання зобов`язання, передбачивши можливість, зокрема, одностороннього розірвання договору за певних визначених таким договором обставин.

Так, відповідно до п. 13.3. спірного Договору, договір може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін шляхом підписання угоди про врегулювання всіх розбіжностей, які виникли у зв`язку з таким достроковим припиненням.

В той же час, за положеннями п. 13.4. Договору, організатор конкурсу має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку невиконання або неналежного виконання Інвестором зобов`язань, передбачених пунктами 4.22-4.24 Договору, підпунктами 6.2.1-6.2.3, 6.2.5, 6.2.13-6.2.14, 6.2.18, 6.2.33 пункту 6 Договору.

Відповідно до приписів п.п. 13.4.3. Договору у разі неусунення Інвестором порушень умов Договору протягом 37 (тридцяти семи) днів з дня направлення Організатором конкурсу на адресу Інвестора, зазначену в Договорі, повідомлення про розірвання, Договір буде вважатись розірваним.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, докази звернення позивача до відповідачів із пропозицією про розірвання інвестиційного договору №050-13/і/165 від 27.06.2017 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Київської міської ради "Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2017 №421/2643 утворено Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) шляхом виділу управління молоді та спорту з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пунктом 2.1. вказаного рішення встановлено, що Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської влади (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2018 №100 "Про затвердження розподільчого балансу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської влади (Київської міської державної адміністрації)" затверджено розподільчий баланс, що додається.

Відповідно до вказаного розпорядження станом на 01.10.2017 визначено, що майно, всі права та обов`язки управління молоді та спорту Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стосовно всіх його кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами, після його виділу з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської влади (Київської міської державної адміністрації) переходять до Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської влади (Київської міської державної адміністрації) від 08.02.2018 № 186 затверджено Положення про Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 2 Положення Департамент утворено рішенням Київської міської ради від 01 червня 2017 року №421/2643 "Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" шляхом виділу управління молоді та спорту з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Департамент є правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що в даному випадку заміна замовника в інвестиційному договорі фактично не відбулася, оскільки Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

При цьому, не є істотною зміною обставин заміна замовника інвестиційного договору - Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на його правонаступника - Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), внаслідок реорганізації шляхом виділом управління молоді та спорту з Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зі складаням відповідного розподільчого балансу.

Як вірно визначив суд першої інстанції, вищевкзаана обставина щодо правонаступництва замовника у Договорі не порушує співвідношення майнових інтересів сторін і не позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, заміна замовника інвестиційного договору є наслідком організаційно-управлінського рішення органу місцевого самоврядування - Київської міської ради, що суттєво не впливає на виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно з висновками Вищого господарського суду України, викладеними у постанові від 16.05.2012 у справі №5004/2440/11(5004/550/11), правова можливість задоволення на підставі вказаної норми позовної вимоги про розірвання договору пов`язується не тільки з істотним порушенням другою стороною умов договору, а й з наявністю шкоди, завданої цим порушенням другою стороною договору;

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України в своїй постанові від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

Отже, місцевим господарським судом вірно встановлено, що у даному випадку відсутні будь-які відомості щодо завдання позивачеві відповідної шкоди.

Твердження скаржника про те, що виконання інвестиційного договору унеможливлюється ще й тим фактом, що Департамент молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не має у користуванні земельної ділянки під кадастровим номером: :62:201:0244, яка визначена в конкурсній пропозиції та інвестиційному договорі під будівництво об`єкту інвестування колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Суд зазначає, що чинне законодавство не містить норм, які б забороняли передачу права постійного користування в порядку правонаступництва або чітко визначали, що в процесі реорганізації таке право не переходить.

З огляду на те, що право постійного користування земельною ділянкою належало реорганізованій юридичній особі, таке право у процесі реорганізації шляхом виділу переходить до правонаступника.

Отже, у разі реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 звертався до позивача з листом №050/13-1546 від 11.03.2019, в якому зазначено, що станом на 15.02.2019, інформація про затвердження проектної документації на виконання умов інвестиційного договору інвестором не надана. Враховуючи вищевикладене, 15.02.2019 на засіданні постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об`єктів житлового та нежитлового призначення незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, утвореної розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.10.2007 № 1043, прийнято рішення згідно з пунктом 13.4 інвестиційного договору розпочати процедуру розірвання інвестиційного договору у зв`язку із невиконанням інвестором взятих на себе зобов`язань передбачених, зокрема, пунктом 4.5, підпунктами 6.2.13 - 6.2.14 пункту 6.2 інвестиційного договору. Повідомлено, про необхідність безумовного виконання умов інвестиційного договору протягом 30 календарних днів з моменту направлення цього листа. Звернено увагу на те, що відповідно до підпункту 13.4.3 пункту 13.4 інвестиційного договору та вищезазначеного рішення комісії у разі не усунення інвестором порушень умов інвестиційного договору протягом 37 календарних днів з дня направлення організатором конкурсу на адресу інвестора цього повідомлення про розірвання, інвестиційного договорів буде вважатися розірваним.

Також, як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, відповідач-1 листом від 22.04.2019 № 050/13-2535 звертався до позивача із повідомленням про фактичне розірвання інвестиційного договору з 22.04.2019. Вказаний лист направлено позивачу на юридичну адресу: вул. Академіка Заболотного, 37, м. Київ, 03026, який було повернуто за зворотньою адресою у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Як зазначено відповідачами у відзивах, станом на 22.04.2019, від позивача не надійшла жодна інформація стосовно виконання інвестиційного договору та станом на день подання позовної заяви договір є розірваним.

Доводи скаржника стосовно того, що сторонами не було досягнуто згоди у добровільному порядку щодо розірвання Договору у порядку, який визначений приписами цивільного законодавства, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки закон дозволяє сторонам у договорі врегулювати інший порядок розірвання конкретного правочину, що і врегульовано сторонами пунктом 13.4. та підпунктами 13.4.1-13.4.4. Договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «А Скай», оскільки позивачем не доведено наявність підстав для розірвання інвестиційного договору від 27.06.2017 №050-13/і/165 в судовому порядку, а також наявності порушеного суб`єктивного права, на захист якого подано позов.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку, що заміна замовника у спірному Договорі фактично не відбулася, оскільки третя особа-1 є правонаступником у частині відповідного майна, прав та обов`язків Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а відтак до третьої особи-1 перейшли, зокрема, права та обов`язки за Договором, а також майно, зокрема, земельна ділянка під кадастровим номером: :62:201:0244, на яку посилається позивач. Будь-яких відомостей щодо завдання шкоди позивачу вказаним правонаступництвом матеріали справи не містять, з огляду на що твердження скаржника про зміну істотних обставин як підставу розірвання Договору у судовому порядку, є необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов правильних висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/13597/20 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга відповідача - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника (ТОВ «А Скай»).

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А Скай" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/13597/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/13597/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "А Скай".

4. Матеріали справи №910/13597/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 12.07.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова