ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/6/21

За позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (08132, Київська обл., Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б)
До Фізичної особи-підприємця Сулими Сергія Олексійовича ( АДРЕСА_1 )
Про стягнення 426564,80 грн.
Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

Від позивача: Петришина А.М.

Від відповідача: Сулима С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.12.2020 До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Сулими Сергія Олексійовича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості на суму 426564,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не дотримався грошових зобов`язань за договором №279 від 24.11.2016 за період з 01.07.2016 по 01.01.2018 у розмірі 170521,60 грн, а також за договором №64 від 28.03.2017 за період з 01.03.2017 по 23.10.2019 у розмірі 256043,20 грн.

За зазначеним позовом ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2021 відкрито провадження у справі №911/6/21 та призначено підготовче засідання на 11.02.2021.

У підготовче засідання, призначене на 11.02.2021, відповідач не з`явився, уповноваженого представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 16.01.2021 строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов.

У зв`язку з наявністю об`єктивних причин, що перешкодили з`ясуванню всіх процесуальних питань та вчиненню судом дій, передбачених ч.2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, 11.02.2021 підготовче засідання відкладено на 04.03.2021, про що судом на місці постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання без виходу до нарадчої кімнати.

04.03.2021 Господарським судом Київської області на місці без виходу до нарадчої кімнати з занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про перерву у підготовчому засіданні на 25.03.2021.

У підготовчому засіданні 25.03.2021, вчинивши всі передбачені процесуальним законодавством дії за ст. 182-183 Господарського процесуального кодексу України, суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.04.2021. З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання за його місцезнаходженням направлено ухвалу відповідно до ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

15.04.2021 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, тобто зважаючи на об`єктивні причини.

Згідно з ухвалою від 20.04.2021 судове засідання для розгляду спору по суті у справі №911/6/21 призначено на 13.05.2021, про що сторін повідомлено в установленому процесуальним законодавством порядку.

Вчинення судом процесуальних дій 11.02.2021, 04.03.2021 та 25.03.2021 відбувалося за відсутності у засіданні відповідача або уповноваженого представника відповідача в порядку приписів ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач вважається належним чином повідомленим про факт заявлення до нього позовних вимог і прийняття судом до розгляду позовної заяви з позовними вимогами до нього, а також про дату, час і місце розгляду справи, адже процесуальні документи направлялися за його місцезнаходженням своєчасно та в установленому порядку.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі від 16.01.2021 та подальші процесуальні документи у цій справі направлялися судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на актуальну адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У п.1 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Вказану кореспонденцію суду відповідач отримував, про що свідчать наявні в матеріалах справи трекінг з офіційного сайту АТ «Укрпошта» №440 від 10.02.2021, а також рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №432, №128, №978.

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який був належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений судом та ст.178 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, спір підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

13.05.2021, 20.05.2021, 10.06.2021 Господарським судом Київської області на місці без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвали про перерви у судовому засіданні на 20.05.2021, 10.06.2021 та 17.06.2021 відповідно.

10.06.2021 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву. Однак, оскільки відповідач пропустив процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву, та ним не було подано заяви про його поновлення, суд на підставі ч.2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України залишив заперечення відповідача на позовну заяву без розгляду, про що постановив відповідну ухвалу від 10.06.2021

17.06.2021 присутня у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, враховуючи обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні.

За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів 17.06.2021 у судовому засіданні після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, висловлені відповідачем при розгляді справи про суті, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що 24.11.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір №279 про використання опор повітряних ліній напругою 0,4/10 кВ для сумісного підвішування волоконно-оптичних ліній зв`язку, згідно з п.1.1. якого відповідач (замовник за договором) замовляє та оплачує, а позивач (власник мереж за договором) надає право використовувати на території Васильківського району Київської області місць на опорах ліній електропередач 0,4/10 кВ для сумісного підвішування ліній волоконно-оптичного кабелю зв`язку, з необхідним комутаційним та іншим обладнанням, у відповідності з умовами даного договору.

Також, 28.03.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір №64 про використання опор повітряних ліній напругою 0,4/10 кВ для сумісного підвішування волоконно-оптичних ліній зв`язку, згідно з п. 1.1. якого відповідач (замовник за договором) замовляє та оплачує, а позивач (власник мереж за договором) надає право використовувати на території Фастівського району Київської області місця на опорах ліній електропередач 0,4/10 кВ для сумісного підвішування ліній волоконно-оптичного кабелю зв`язку, з необхідним комутаційним та іншим обладнанням, у відповідності з умовами даного договору.

Позивач в позові зазначає, що відповідачем в порушення умов наведених договорів своєчасно та в повному обсязі не виконано зобов`язання з оплати місць на опорах ліній електропередач 0,4/10 кВ для сумісного підвішування ліній волоконно-оптичного кабелю зв`язку з необхідним комутаційним та іншим обладнанням.

Зокрема, позивач зазначає, що за договором №279 від 24.11.2016 за період з 07.2016 по 01.2018 відповідач мав сплатити за місця на опорах електропередач 215250,28 грн, з яких відповідачем погашено 44728,68 грн, несплаченою залишилась сума 170521,60 грн. За договором №64 від 28.03.2017 за період з 01.2017 по 01.2018 відповідач мав сплатити за місця на опорах електропередач 308505,60 грн, з яких відповідачем погашено 52462,40 грн, несплаченою залишилась сума 256043,20 грн.

Таким чином, позивач в позові зазначає про існування простроченої заборгованості відповідача за договором №279 в сумі 170521,60 грн та за договором №64 в сумі 256043,20 грн, всього 426564,80 грн, яку позивач в позові просить стягнути з відповідача.

В ході розгляду спору відповідач проти позову заперечував, посилаючись на порушення позивачем, який є монополістом, законодавства про захист економічної конкуренції та неврегульованість в законодавстві питань щодо формування адекватної вартості використання опор ліній електропередач. Однак, відповідач без поважних причин пропустив процесуальний строк для подання відзиву на позов, подані відповідачем 10.06.2021 заперечення не прийняті судом до розгляду по суті, однак долучені до матеріалів справи.

В ході розгляду спору судом було досліджено наявні у справі докази та пояснення та встановлено наступне.

24.11.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір №279 про використання опор повітряних ліній напругою 0,4/10 кВ для сумісного підвішування волоконно-оптичних ліній зв`язку.

Згідно з п.1.1. договору №279 відповідач (замовник за договором) замовляє та оплачує, а позивач (власник мереж за договором) надає право використовувати на території Васильківського району Київської області місць на опорах ліній електропередач 0,4/10 кВ для сумісного підвішування ліній волоконно-оптичного кабелю зв`язку, з необхідним комутаційним та іншим обладнанням, у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п.2.2. договору №279 оплата за користування опорами ліній електропередач 0,4/10 кВ за поточний по даті укладення договору місяць і наступний один місяць вноситься замовником в поточному місяці на умовах попередньої оплати, на основі авансового рахунку, сформованого власником мереж. В подальшому оплата за користування опорами ліній електропередач здійснюється замовником за наступний неоплачений місяць на умовах 100% попередньої оплати, на основі авансового рахунку, сформованого власником мереж до 10-го числа місяця.

Пунктом 2.3. договору №279 визначено, що оплата здійснюється у національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок власника мереж, зазначений в рахунку. Замовник сплачує рахунок до 20-го числа місяця, в якому рахунок був сформований власником мереж.

Сторони щомісячно засвідчують факт надання послуг документом «Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг)» (п.2.4. договору №279).

У відповідності до п.2.5. договору №279, на початку кожного наступного місяця власник мереж надає замовнику комплект документів: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (2 примірника, по одному для кожної сторони); електронну податкову накладну.

У договорі зазначені обов`язки власника мереж, серед яких - належним чином виконувати умови даного договору (п.3.2.2. договору №279). Водночас даний договір також визначає зобов`язання замовника, відповідно до п.3.4.1 договору, належним чином виконувати умови даного договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє впродовж 6 (шести) місяців (п.7.1. договору №279).

Згідно з п.7.1.1. договору №279 у відповідності до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди, що умови даного договору розповсюджуються на взаємовідносини між сторонами, що виникли між ними з 29.07.2016.

Пунктом 7.3. договору №279 визначені умови припинення дії договору, серед яких у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Додатковою угодою №1 від 23.05.2017 до договору №279 від 24.11.2016 визначено, що сторони дійшли згоди внести зміни в п.7.1. договору та викласти його у наступній редакції: «п.7.1. даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє впродовж 1 (одного) року. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов».

28.03.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір №64 про використання опор повітряних ліній напругою 0,4/10 кВ для сумісного підвішування волоконно-оптичних ліній зв`язку.

У відповідності до п.1.1. договору №64 відповідач (замовник за договором) замовляє та оплачує, а позивач (власник мереж за договором) надає право використовувати на території Фастівського району Київської області місця на опорах ліній електропередач 0,4/10 кВ для сумісного підвішування ліній волоконно-оптичного кабелю зв`язку, з необхідним комутаційним та іншим обладнанням, у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п.2.2. договору №64 оплата за користування опорами ліній електропередач 0,4/10 кВ за поточний по даті укладення договору місяць і наступний один місяць вноситься замовником в поточному місяці на умовах попередньої оплати, на основі авансового рахунку, сформованого власником мереж. В подальшому оплата за користування опорами ліній електропередач здійснюється замовником за наступний неоплачений місяць на умовах 100% попередньої оплати, на основі авансового рахунку, сформованого власником мереж до 10-го числа місяця.

Пунктом 2.3. договору №64 визначено, що оплата здійснюється у національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок власника мереж, зазначений в рахунку. Замовник сплачує рахунок до 20-го числа місяця, в якому рахунок був сформований власником мереж.

Сторони щомісячно засвідчують факт надання послуг документом «Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг)» (п.2.4. договору №64).

У відповідності до п.2.5. договору №64 на початку кожного наступного місяця власник мереж надає замовнику комплект документів: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (2 примірника, по одному для кожної сторони); електронну податкову накладну.

У договорі зазначені обов`язки власника мереж, серед яких - належним чином виконувати умови даного договору (п.3.2.2. договору №64). Водночас даний договір також визначає зобов`язання замовника, зокрема, відповідно до п.3.4.1 договору №64, належним чином виконувати умови даного договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє впродовж 1 (одного) року. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов (п.7.1. договору №64).

Згідно з п.7.1.1. договору №64 у відповідності до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди, що умови даного договору розповсюджуються на взаємовідносини між сторонами, що виникли між ними з 01.01.2017.

Пунктом 7.3. договору №64 визначені умови припинення дії договору, серед яких, у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Додатковою угодою №1 від 31.01.2018 до договору №64 від 28.03.2017 визначено, що сторони дійшли згоди розірвати договір №64 від 28.03.2017 з 01.02.2018.

В підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви долучено довідку про розрахунок заборгованості за договором №279 від 24.11.2016 про використання опор повітряних ліній напругою 0,4/10 кВ для сумісного підвішування волоконно-оптичних ліній зв`язку за період з 07.2016 по 01.2018 на суму 215250,28 грн. Як вбачається з даної довідки відповідач частково виконав свої грошові зобов`язання за договором №279 від 24.11.2017 на суму 44728,68 грн. Тому позивач зазначає суму заборгованості за договором №279 від 24.11.2017 у розмірі 170521,60 грн.

Також на підтвердження зазначених у позові вимог позивач долучає до матеріалів справи довідку про розрахунок заборгованості за договором №64 від 28.03.2017 про використання опор повітряних ліній напругою 0,4/10 кВ для сумісного підвішування волоконно-оптичних ліній зв`язку за період з 01.2017 по 01.2018 на суму 308505,60 грн. Вказана довідка також підтверджує часткове виконання грошового зобов`язання відповідачем на суму 52462,40 грн. А тому позивач зазначає суму заборгованості за договором №64 від 28.03.2017 у розмірі 256043,20 грн.

Вищенаведені довідки про розрахунки заборгованості складені позивачем, відомостей про їх підтвердження первинними бухгалтерськими документами суду не подано.

В обґрунтування позовних вимог позивач також долучає до матеріалів справи копію акту звіряння розрахунків від 23.10.2019 про те, що станом на 23.10.2019 сальдо розрахунків між позивачем та відповідачем за договором контрагента №220073562 від 01.01.2019 становить 170521,60 грн. Однак, відповідний акт звіряння розрахунків підписаний позивачем в односторонньому порядку, матеріали справи не містять доказів відправлення зазначеного акту відповідачу та отримання такого акту останнім. Крім того, відповідний акт стосується договору №220073562 від 01.01.2019 щодо заборгованості в сумі 170521,60 грн, яка у справі заявлена за іншим договором № 279 від 24.11.2016 року. Відомостей та доказів існування між сторонами правовідносин за договором №220073562 від 01.01.2019 матеріали справи не містять.

Також, позивач в додатках до позовної заяви долучає акти здачі-прийняття наданих послуг за договором №279 від 24.11.2016: №91033354 від 30.11.2016, №91033386 від 30.11.2016, №91033404 від 30.11.2016, №91033407 від 30.11.2016, №91033408 від 30.11.2016, №91047386 від 31.12.2016, №91057781 від 31.01.2017, №91069502 від 28.02.2017, №91082597 від 31.03.2017, №91092834 від 30.04.2017, №9110365 від 31.05.2017, №91112153 від 30.06.2017, №91122024 від 31.07.2017, №91131444 від 31.08.2017, №91141785 від 30.09.2017, №91154426 від 31.10.2017, №91167940 від 30.11.2017, №91181740 від 31.12.2017, №91191956 від 31.01.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії опису вкладення до цінного листа №247, зазначені акти здачі-прийняття наданих послуг за договором №279 від 24.11.2016 були направлені відповідачу лише 12.06.2020, доказів отримання відповідачем наведених актів матеріали справи не містять. Крім того, опис вкладення не містить відмітки установи поштового зв`язку та дати прийняття відповідного відправлення, тому не можливо достовірно встановити, що доданий до позову реєстр відправлення стосується відповідного опису вкладення. Фінансового чеку про надання послуг поштового з`язку за відповідним відправленням суду не надано.

Також, позивачем додано до матеріалів позовної заяви копію акту звіряння розрахунків від 23.10.2019 про те, що станом на 23.10.2019 сальдо розрахунків між позивачем та відповідачем за договором контрагента №220074757 від 01.01.2019 становить 256043,20 грн. Однак, відповідний акт звіряння розрахунків підписаний позивачем в односторонньому порядку, матеріали справи не містять доказів відправлення зазначеного акту відповідачу та отримання такого акту останнім. Крім того, відповідний акт стосується договору №220074757 від 01.01.2019 щодо заборгованості в сумі 256043,20 грн, яка у справі заявлена за іншим договором № 64 від 28.03.2017. Відомостей та доказів існування між сторонами правовідносин за договором №220074757 від 01.01.2019 матеріали справи не містять.

На підтвердження позовних вимог позивачем долучено акти здачі-прийняття наданих послуг за договором №64 від 28.03.2017: №91082536 від 31.03.2017, №91082537 від 31.03.2017, №91082538 від 31.03.2017, №91092858 від 30.04.2017, №91103684 від 31.05.2017, №91112177 від 30.06.2017, №91122075 від 31.07.2017, №91131375 від 31.08.2017, №91141834 від 30.09.2017, №91154439 від 31.10.2017, №91167876 від 30.11.2017, №91181759 від 31.12.2017, №91191959 від 31.01.2018. Однак, зазначені акти здачі-прийняття наданих послуг за договором №64 від 28.03.2017 були позивачем направлені відповідачу лише 12.06.2020, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення до цінного листа №255, доказів отримання відповідачем наведених актів матеріали справи не містять. Фінансового чеку про надання послуг поштового з`язку за відповідним відправленням суду не надано.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського кодексу України, ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з п.2.3. договору №279 від 24.11.2016 та договору №64 від 28.03.2017 передбачено оплату замовником рахунку до 20-го числа місяця, в якому рахунок був сформований власником мереж. Також відповідно до п.2.4. та п.2.5. договору №279 від 24.11.2016 та договору №64 від 28.03.2017 сторони щомісячно засвідчують факт надання послуг Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). На початку кожного наступного місяця власник мереж надає замовнику комплект документів: акт здачі-прийняття робі (надання послуг) (2 примірника, по одному для кожної сторони) та електронну податкову накладну.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що пунктом 2.2. договору №279 від 24.11.2016 та пунктом 2.2. договору №64 від 28.03.2017 сторони погодили, що в подальшому оплата за користування опорами ліній електропередач здійснюється замовником (відповідачем по справі) за наступний неоплачений місяць на умовах 100% попередньої оплати, на основі авансового рахунку, сформованого власником мереж (позивачем по справі) до 10-го числа місяця.

З огляду на викладене, умовами договорів строки оплат передбачені в чіткій залежності від виставлених позивачем (власником мереж) рахунків на оплату (передплату).

Однак, матеріали справи не містять доказів та пояснень позивача з приводу направлення відповідачу для оплати рахунків на оплату (передплату).

Таким чином, суду позивачем не надано належних доказів, за якими у відповідача виникає обов`язок з оплати послуг у встановлені договорами строки та розміри, що спонукає суд до висновків, що позивачем відповідні рахунки на оплату (передплату) своєчасно не виставлялись і у відповідача були відсутні підстави для їх оплати.

Як визначено ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Крім того, з огляду на наявні у справі докази, заходи щодо засвідчення фактів та обсягів наданих відповідачу послуг в період з липня 2016 по січень 2018 (за договором №279) та з січня 2017 по січень 2018 (за договором №64) вживались позивачем лише в червні 2020 (надано докази надіслання актів здачі-прийняття наданих послуг), при цьому, відповідні докази надіслання не можуть вважатись достатніми та належними.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» унормовано, що підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинний документ.

За визначенням ст. 1 вищевказаного Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Як визначено ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Хоча невідображення в регістрах та в обліку первинного документу не спростовує відповідної господарської операції, однак, є додатковим чинником (в сукупності інших обставин), який ставить під сумнів реальність та достовірність відповідної господарської операції, як однозначної підстави для зміни в структурі активів та зобов`язань підприємства.

Таким чином, за своєю правовою природою саме акти приймання-передачі наданих послуг слід розцінювати первинними документами, які посвідчують виконання зобов`язань - констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами та мають юридичне значення для встановлення обставин дотримання сторонами умов договору.

Однак, долучені до матеріалів справи позивачем копії актів здачі-прийняття наданих послуг не можуть вважатись судом належними доказами на підтвердження заборгованості відповідача, оскільки не містять відомостей про прийняття послуг відповідачем у відповідні періоди.

Щодо зазначення в додатковій угоді №1 від 31.01.2018 до договору №64 від 28.03.2017 (про розірвання договору №64 від 28.03.2017 з 01.02.2018) відомостей про заборгованість в сумі 279774, 40 грн з ПДВ, яку замовник зобов`язується сплатити власнику мереж в строк до 20.03.2018, суд зазначає, що відповідна додаткова угода підписана лише позивачем. З копії додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору №64 від 28.03.2017, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що відповідач зазначену додаткову угоду отримав 21.03.2018, однак відомості про її узгодження сторонами відсутні.

З огляду на викладене, наведена додаткова угода не породжує відповідного безумовного зобов`язання зі сплати заборгованості у визначених нею сумах та строки.

Надіслання позивачем актів лише в червні 2020 суд оцінює критично, що в сукупності з відсутністю доказів своєчасності надіслання рахунків на оплату (передплату) та наведених в довідках про заборгованість інших договорів (з іншими датами), ставить під сумнів обґрунтованість та доведеність позовних вимог у справі. Наведені обставини свідчать про неузгодженість фактів та обсягів наданих послуг та невизначеність строку та суми їх оплати. Крім того, за недоведеності позивачем факту настання строку оплати за договорами (в розумінні ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України), позивачем також не надано суду доказів звернення до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в порядку ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

За наведених обставин вимоги позивача є передчасними, не обґрунтованими та не доведеними, оскільки в установленому порядку сторонами не узгоджено обсяги та вартість наданих послуг, та позивачем не вчинено дій, якими обумовлений строк та підстави оплати послуг.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для стягнення з відповідача заявленої у позові заборгованості в загальній сум 426564,80 грн, з яких 170521,60 грн заборгованості за договором №279 від 24.11.2016 та 256043,20 грн заборгованості за договором №64 від 28.03.2017.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються судом на позивача.

Отже, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул.Київська, 2-Б, ідентифікаційний код 23243188) до Фізичної особи-підприємця Сулими Сергія Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення 426564,80 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.07.2021.

Суддя О.О. Третьякова