ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" липня 2021 р. Справа № 12/265

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ТРАНСБУС» б/н від 11.06.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/2182/21 від 29.06.2021 та № ЗАГС 01-05/2242/21 від 01.07.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 (суддя Запотічняк О.Д.)

у справі № 12/265

за позовом: Відкритого акціонерного товариства Державний експортноімпортний банк України (надалі ВАТ Укрексімбанк) від імені якого діє Філія ВАТ Укрексімбанк у м. Львові, м. Львів.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівські автобусні заводи (надалі ТзОВ Львівські автобусні заводи), м. Львів.

третя особа: Закрите акціонерне товариство «Завод комунального транспорту» (надалі ЗАТ «Завод комунального транспорту» ), м. Львів

про стягнення 1948904,79 ЄВРО (за курсом НБУ станом на 08.12.2008 18 166 105,99 грн.), 1 526 961,70 доларів США (за курсом НБУ станом на 08.12.2008 11 238 132,72 грн), 3635672,10 рублів РФ (за курсом НБУ станом на 08.12.2008 952 509,73 грн ), та 12 644 362,50 грн

та за зустрічним позовом: ТзОВ „Львівські автобусні заводи

до відповідача: ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України від імені якого діє Філія ВАТ „Укрексімбанк у м. Львові

третя особа: ЗАТ „Завод комунального транспорту

про визнання недійсним Договору поруки № 6006Р1 від 30.03.06 та договорів № 1 від 31.03.2006 і № 2 від 31.05.2006 про внесення змін до договору поруки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 у справі №12/265, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.10.2009 частково задоволено первісний позов ВАТ «Укрексімбанк», від імені якого діє філія ВАТ «Укрексімбанк» у м.Львові до ТзОВ «Львівські автобусні заводи» та стягнено з останнього на користь ВАТ «Укрексімбанк» 1 948 904,79 Євро, 1526 961,70 доларів США, 3 635 672,10 рублів РФ, 6 452 715,20 грн. заборгованості за основним боргом за кредитами та 2 184 429,74 грн. пені. В задоволені зустрічного позову відмовлено.

ПрАТ «ТРАНСБУС» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 11.06.20121 за підписом адвоката О.В. Канцурак та з апеляційною скаргою від 11.06.2021 за підписом директора Т.М. Саніна на вищезазначене рішення суду.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі Брумареску проти Румунії). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata (лат. вирішена справа), тобто, принципу остаточності рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі Рябих проти Росії, пп. 51 і 52).

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст. 129 Конституції України).

За приписами п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення містяться у ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2021 у справі №42/254, якщо особа, яка не брала участь у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки, не реалізувала своє суб`єктивне процесуальне право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом строків для апеляційного оскарження цього рішення відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент розгляду справи (чинній до 15.12.2017), то рішення суду першої інстанції є таким, що набрало законної сили за правилами Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), і не може бути оскаржено із застосуванням нових правил на апеляційне оскарження судового рішення відповідно до Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017).

Отже, станом на час прийняття оскаржуваного судового рішення у справі 16.03.2009 Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, в тому числі і за скаргою особи, яка не брала участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів.

Розділом ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) також не передбачено можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судових рішень.

Як зазначалося вище, оскаржуване рішення суду першої інстанції від 16.03.2009 вже було переглянуто в суді апеляційної інстанції, з прийняттям відповідної постанови від 14.10.2009.

Отже, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, а його законність перевірена судом апеляційної інстанції з прийняттям відповідної постанови, більше ніж через дванадцять років після його прийняття є порушенням принципу правової визначеності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Цей висновок узгоджується із висновками Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 922/765/15 від 02.04.2019, у справі №20/5007/101/11 від 17.09.2019, а також у постановах Верховного Суду у справі №12/5007/135/11 від 20.09.2019, у справі № 921/1359/14 від 29.03.2021, у справі № 1/99 від 23.03.2021, у справ № 914/64/14 від 06.04.2021.

Приписами п.1 ч.1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «ТРАНСБУС» на рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 у справі №12/265 на підставі п.1 ч.1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ТРАНСБУС» б/н від 11.06.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/2182/21 від 29.06.2021 та № ЗАГС 01-05/2242/21 від 01.07.2021) на рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2009 у справі №12/265.

2. Апеляційну скаргу з додатками б/н від 11.06.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/2182/21 від 29.06.2021 та № ЗАГС 01-05/2242/21 від 01.07.2021) повернути скаржнику.

3. Копії ухвали суду надіслати скаржнику та сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді Г.Т. Кордюк

О.Л. Мирутенко