СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р. Справа № 922/1362/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

заявника апеляційної скарги Закаблуков А.С.;

ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території - Орлов О.О. (адвокат), Дралін А.В. (ліквідатор),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу КП Обласний інформаційно-технічний центр (вх.1596) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 (суддя Яризько В.О., повний текст складено 23.04.2021), постановлену за результатами розгляду заяви ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості з КП "ОІТЦ" у сумі 577873,24 грн. у справі №922/1362/17

за заявою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою від 04.06.2019 у справі №922/1362/17 Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Драліна А.В.

18.12.2020 ліквідатор ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернувся до суду з заявою в межах провадження справи про банкрутство , в якій просив суд стягнути з КП "Обласний інформаційно-технічний центр" заборгованість за невиконання зобов`язань за договором з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна №010717 від 03.07.2017 в розмірі 577 873,24 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 заяву ліквідатора задоволено. Стягнуто з КП Обласний інформаційно-технічний центр" на користь Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" заборгованість у розмірі 577873,24 грн.

В наведеній ухвалі суд першої інстанції встановив, що КП ОІТЦ, в порушення п.2.5 договору з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна №010717 від 03.07.2017, не виконало свого обов`язку з оплати виконаних ХОКП "ДРІТ" робіт на суму 577873,24 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви КП "ОІТЦ" про застосування строків позовної давності, місцевий господарський суд вказав наступне:

-стосовно вимоги про стягнення залишку заборгованості в розмірі 194940,08 грн. за актом від 31.08.2017, строк позовної давності переривався, оскільки в серпні 2018 КП "ОІТЦ" здійснило часткову оплату боргу;

- щодо вимог про стягнення заборгованості за актами, складеними в період з грудня 2017 по січень 2019 строк позовної давності не був пропущений;

-щодо вимог про стягнення заборгованості за актами від 30.09.2017, від 31.10.2017, від 30.11.2017 ліквідатор встановив наявність дебіторської заборгованості після проведення 04.06.2019 інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами, а отже, строк позовної давності починає свій відлік з 04.06.2019 та не був пропущеним ліквідатором при зверненні до суду із цією заявою.

КП Обласний інформаційно-технічний центр із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить цю ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви ліквідатора.

В апеляційній скарзі заявник наполягає на тому, що строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості за актами, складеними в період з серпня по листопад 2017 сплинув, у зв`язку з чим, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з КП "ОІТЦ" становить 14956,59 грн.

Апеляційній скарга мотивована тим, що при визначенні початку перебігу строку позовної давності у спорі за вимогами боржника не допускається врахування обставин порушення провадження у справі про банкрутство та дати призначення арбітражного керуючого (в тому числі, ліквідатора). Як зазначає апелянт, обставини призначення арбітражного керуючого ліквідатором не можуть свідчити про об`єктивні перешкоди для заявника звернутися за захистом порушеного права у межах строку позовної давності. На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012.

В судовому засіданні 06.07.2021 представник КП Обласний інформаційно-технічний центр підтримав наведені доводи апеляційної скарги.

Ліквідатор Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, зокрема, про те, що повноваження на звернення до суду з позовом про стягнення поточної дебіторської заборгованості з`явилися у нього лише після визнання боржника банкрутом. Ліквідатор вважає, що строк позовної давності починає свій перебіг з 04.06.2019 (коли він дізнався про порушене право) та не був пропущеним при зверненні до суду із цією заявою.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 06.07.2021 ліквідатор просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

КП Обласний інформаційно-технічний центр надало суду заяву про долучення до матеріалів справи постанови Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11 для підтвердження своєї правової позиції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.07.2017 між Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" (виконавець) та Комунальним підприємством "Обласний інформаційно-технічний центр" (замовник) укладено договір № 010717 з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна (далі-договір) (а.с.10 т.47).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець забезпечує належну технічну експлуатацію майна та оперативне обслуговування майна, яке перебуває на балансі замовника та яке використовується для надання житлово-комунальних послуг у сфері теплопостачання, водопостачання і водовідведення споживачам Дергачівського району, м. Барвінкове, м. Куп`янськ, Куп`янського району та Чугуївського району, а замовник зобов`язується своєчасно прийняти та сплачувати надані послуги на умовах визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору надання послуг з технічної експлуатації майна та оперативного обслуговування включає наступні види робіт:

- здійснення виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для надання житлово-комунальних послуг у сфері теплопостачання, водопостачання та водовідведення;

- виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та в порядку, що передбачені цим договором та чинними нормативно-правовими актами;

- цілодобове чергування за графіком роботи, згідно з Кодексом законів про працю. Один раз на тиждень виїзд бригади спеціалістів (слюсар-ремонтник, слюсар КВПіА, слюсар з ремонту газового устаткування та ін.) для планового обслуговування устаткування. За потреби виклик чергової ремонтної бригади для виконання невідкладних робіт. Проведення цілодобового моніторингу диспетчерської служби і керівництва підприємства;

- технічний огляд, усунення несправностей (пошкоджень), які не потребують матеріальних витрат та приведення обладнання у належний стан.

За положеннями п. 2.1 договору вартість послуг з технічної експлуатації майна та оперативного обслуговування майна, передбачених розділом 1 цього договору визначається щомісячно розрахунковим порядком з урахуванням фактичних витрат на заробітну плату працівникам, сплату податків, загальнообов`язкових платежів, вартість матеріалів та інших робіт, послуг, пов`язаних з виконанням умов цього договору.

В пункті 2.4 договору передбачено, що фактичні обсяги наданих послуг оформлюються щомісяця актами наданих послуг по кожній територіальній громаді окремо, які складаються та подаються виконавцем на розгляд замовника у двох примірниках.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що остаточний розрахунок за надані послуги, а також за надання додаткових послуг власнику, пов`язаних з технічною експлуатацією майна та оперативного обслуговування майна, здійснюється не пізніше п`яти календарних днів після підписання акта наданих послуг (робіт) на підставі рахунка виконавця.

На виконання умов договору Харківським обласним комунальним підприємством "ДРІТ" в період з серпня 2017 по січень 2019 були надані Комунальному підприємству "ОІТЦ" послуги з технічної експлуатації майна та оперативного обслуговування, про що сторонами, відповідно до п.2.4 договору, складено та підписано наступні акти (а.с.15-27 т.47):

- акт від 31.08.2017 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна на загальну суму 219 026,80 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 30.09.2017 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна на загальну суму 296 857,00 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.10.2017 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна на загальну суму 35 409,79 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 30.11.2017 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в листопаді 2017 року на загальну суму 11 623,07 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.12.2017 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в грудні 2017 року на загальну суму 10 456,79 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.01.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в січні 2018 року на загальну суму 3 508,45 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 30.06.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в червні 2018 року на загальну суму 1 006,70 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.08.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в серпні 2018 року на загальну суму 4 084,80 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 01.09.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна на загальну суду на суму 13 978,78 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.10.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в жовтні 2018 року на загальну суму 1 657,64 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 30.11.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в листопаді 2018 року на загальну суму 343,04 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.12.2018 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в грудні 2018 року на загальну суму 1 885,99 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

- акт від 31.01.2019 про виконання робіт з технічної експлуатації та оперативного обслуговування майна в січні 2019 року на загальну суму 2 121,12 грн., у т.ч. ПДВ 20%.

Згідно вказаних актів, ХОКП "ДРІТ" надані КП "ОІТЦ" послуги на загальну суму 601 959,97 грн.

КП "ОІТЦ" здійснені часткові оплати на загальну суму 24 086,72 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями :

- № 1013 від 09.08.2018 на суму 3 564,73 грн. (а.с.130 т.47);

- № 1037 від 15.08.2018 на суму 520,07 грн. (а.с.131 т.47),

- № 1085 від 28.08.2018 на суму 13 978,77 грн. (а.с.133 т.47),

- № 1341 від 03.10.2018 на суму 295,15 грн. (а.с.138 т.47);

- № 1394 від 12.10.2018 на суму 930,00 грн. (а.с.139 т.47);

- № 1568 від 02.11.2018 на суму 485,00 грн. (а.с.144 т.47);

- № 1917 від 30.11.2018 на суму 300,00 грн. (а.с.145 т.47);

- № 1864 від 27.11.2018 на суму 300,00 грн. (а.с.146 т.47);

- № 2202 від 22.12.2018 на суму 1 591,00 грн. (а.с.153 т.47);

- № 2303 від 08.01.2019 на суму 1 061,00 грн. (а.с.157 т.47);

- № 2460 від 22.01.2019 на суму 1 061,00 грн. (а.с.156 т.47).

Вказані платіжні доручення містять такі призначення платежів: «відшкодування витрат за обслуговування згідно договору № 010717 від 03.07.2017», «відшкодування за електроенергію згідно договору № 010717 від 03.07.2017», «відшкодування за перевірку вузлів обліку № 010717 від 03.07.2017», «відшкодування за технічну експлуатацію згідно договору № 010717 від 03.07.2017».

Як зазначає ліквідатор, залишок заборгованості в розмірі 577873,24 грн. Комунальним підприємством "ОІТЦ" не погашено, що стало підставою для звернення до суду із цією заявою.

Судова колегія враховує наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства...

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, ХОКП "ДРІТ" на виконання умов договору № 010717 від 03.07.2017 в період з серпня 2017 по січень 2019 надало КП "ОІТЦ" послуги на загальну суму 601 959,97 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими печатками підприємств актами (а.с.15-27 т.47).

КП "ОІТЦ" здійснило часткову оплату наданих послуг на суму 24086,72 грн., про що свідчать надані до матеріалів справи платіжні доручення за період з 09.08.2018 по 22.01.2019 (а.с.130, 131, 133, 138, 139, 144, 145, 146, 153, 156, 157 т.47).

Отже, залишок заборгованості склав 577873,25 грн.

Наявні в матеріалах справи платіжні доручення містять посилання лише на договір № 010717 від 03.07.2017 та вид наданих послуг, без зазначення конкретного акту виконаних робіт чи періоду виникнення боргу.

Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Згідно положень ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Верховний Суд в постанові від 18.04.2018 у справі № 904/12527/16 зазначив про те, що можливість застосування ст.534 ЦК України ставиться в залежність від змісту реквізиту "Призначення платежу" платіжного доручення, яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів з чітким призначення платежу щодо погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена ст.534 ЦПК України застосовуватися не може.

У випадку, якщо платіж буде отриманий без реквізиту "Призначення платежу" чи як загальна підстава - на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості, розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до ст.534 ЦК України.

Правовою підставою для даного висновку є «Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» (п.3.8), затверджена постановою Національного банку Україні від 21.01.2004р. № 22, та «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (п.1.2), затверджене наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95., згідно з якими отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Оскільки у наявних в матеріалах справи платіжних дорученнях реквізит "Призначення платежу" не містить повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснювалося перерахування коштів отримувачу, Комунальним підприємством "ОІТЦ" призначення платежу чітко визначено не було, вказувалось як загальна підстава - " відшкодування витрат за обслуговування; за електроенергію, за перевірку вузлів обліку; за технічну експлуатацію згідно договору № 010717 від 03.07.2017" без зазначення дати конкретного акту, рахунку або періоду заборгованості, судова колегія приходить до висновку, що в даному випадку розподіл коштів здійснюється відповідно до ст. 534 ЦК України.

Таким чином, здійснені відповідачем часткові оплати за період з 09.08.2018 по 22.01.2019 суд першої інстанції обгрунтовано врахував, як погашення заборгованості за актом виконаних робіт від 31.08.2017 (тобто за вказаним актом залишок заборгованості складає 194940,08 грн).

КП "ОІТЦ" доказів оплати поставленого товару на суму 577873,25 грн. суду не надало.

Враховуючи непогашення КП "ОІТЦ" суми основного боргу, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про обґрунтованість вимог про стягнення з КП "ОІТЦ" заборгованості в розмірі 577873,25 грн.

КП "ОІТЦ" звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про застосування строків позовної давності (а.с.102 т.47)..

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

До спірних відносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При тлумаченні вимог щодо початку перебігу позовної давності слід керуватися тим, що перебіг позовної давності починається від дня, коли про відповідні обставини, тобто про порушення права, дізналася або могла довідатися особа, що є носієм права, а не інша особа, у тому числі й та, якій за законом надано повноваження із захисту цього права.

У справах про банкрутство цією особою є керівник боржника або арбітражний керуючий.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника.

При цьому, і в разі пред`явлення у межах справи про банкрутство позову самою особою, право якої порушене (боржником), і у разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, якою може бути арбітражний керуючий, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності не містять ні частина перша статті 261 ЦК України, ні норми спеціального закону, що регулюють порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.

Отже, при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування, зокрема, дати призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна чи ліквідатора), оскільки ні Закон про банкрутство (положення якого втратили чинність), ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012.

У спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), а тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись боржник в особі уповноваженого органу.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пунктом 2.5 договору передбачено обов`язок замовника оплатити надані виконавцем послуги протягом 5 календарних днів після підписання акта наданих послуг.

Враховуючи наведене, боржник дізнався про своє порушене право: за актом від 31.08.2017 - 06.09.2017; за актом від 30.09.2017 - 06.10.2017, за актом від 31.10.2017 - 06.11.2017, за актом від 30.11.2017 06.12.2017, за актом від 31.12.2017 06.01.2018, за актом від 31.01.2018 06.02.2018, за актом від 30.06.2018 06.07.2018, за актом 31.08.2018 06.09.2018, за актом від 01.09.2018 07.09.2018, за актом від 31.10.2018 - 06.11.2018, за актом від 30.11.2018 06.12.2018, за актом від 31.12.2018 06.01.2018, від 31.01.2019 06.02.2019, тобто, з дня, наступного за днем коли зобов`язання мало бути виконане.

Як свідчать матеріали справи, ліквідатор звернувся до суду із заявою про стягнення з КП "ОІТЦ" заборгованості 18.12.2020, про що свідчить штамп канцелярії суду (а.с.1).

Отже, з вимогами про сплату боргу за актами від 31.08.2017; 30.09.2017; 31.10.2017; 30.11.2017 ліквідатор звернувся за межами строку позовної давності.

За змістом частини першої та третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. частина перша статті 11 ЦК України).

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, може належати часткова сплата боржником основного боргу. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 18.02.2020 у справі №925/1239/17.

Отже, КП "ОІТЦ", здійснивши часткову оплату у серпні 2018 та в подальшому, визнало наявність заборгованості, у зв`язку з чим, строк позовної давності щодо вимог про стягнення залишку заборгованості за актом від 31.08.2017 в сумі 194 940,08 грн. переривався та не пропущений ліквідатором при зверненні до суду із цією заявою.

Стосовно вимог про стягнення заборгованості за актами від 31.12.2017, 31.01.2018, 30.06.2018, 31.08.2018, 01.09.2018, 31.10.2018, 30.11.2018, 31.12.2018, 31.01.2019, судова колегія зазначає, що трьохрічний строк позовної давності за ними ліквідатором не пропущено.

Перебіг строку позовної давності за актом від 30.09.2017 розпочався 06.10.2017, за актом від 30.10.2017 05.11.2017, від 30.11.2017 - 06.12.2017 та сплинув 06.10.2020, 05.11.2020 та 06.12.2020 відповідно, тоді як, ліквідатор звернувся до суду із заявою про стягнення з КП "ОІТЦ" заборгованості 18.12.2020, про що свідчить штамп канцелярії суду (а.с.1 т.53).

Отже, ліквідатором ХОКП "ДРІТ" пропущено трирічній строк позовної давності для звернення до суду із вимогами про стягнення з КП "ОІТЦ" заборгованості в загальному розмірі розмірі 334203,97 грн., що виникла на підставі актів від 30.09.2017, 31.10.2017, 30.11.2017.

Як свідчать матеріали справи, ліквідатор ХОКП "ДРІТ" звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності (а.с.100 т.47).

Вказана заява обґрунтована тим, що про наявність заборгованості КП ОІТЦ перед ХОКП ДРІТ арбітражний керуючий Дралін А.В. (ліквідатор боржника) дізнався лише після проведення 04.06.2019 інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За змістом наведеної норми, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012, суд має право надати особі (визнати право на) судовий захист порушеного права за сукупності умов:

- особа (позивач) наведе поважні, на її думку, причини пропуску позовної давності при зверненні до суду за захистом порушеного права, вказавши на конкретні обставини, які об`єктивно перешкоджали їй звернутися за захистом порушеного права у межах позовної давності, та надасть суду докази, що підтверджують існування цих обставин (стаття 74 ГПК України);

- суд за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження цих обставин, встановить їх існування та дійде висновку про їх об`єктивний характер, і, відповідно, про існування поважних причин пропуску позовної давності при зверненні позивача за захистом порушеного права.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позовної давності при зверненні за захистом порушеного права у спорі, стороною якого є боржник, що вирішується у справі про банкрутство, суди мають виходити з їх об`єктивного, а не суб`єктивного характеру, тобто з обставин, які підтверджують ці причини та вказують на існування об`єктивної перешкоди для боржника своєчасно звернутися за захистом порушеного права.

Колегія суддів приймає до уваги, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2017 порушено провадження у справі №922/1362/17 про банкрутство Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" та призначено розпорядником майна Драліна А.В.

Отже, арбітражний керуючий Дралін А.В. виконував обов`язки розпорядника майна ХОКП "ДРІТ" з 23.05.2017 (дати порушення провадження у справі про банкрутство ХОКП "ДРІТ").

Виконання робіт за спірними актами відбулось в період з вересня по листопад 2017 року, тобто, під час перебування КП "ОІТЦ" в процедурі розпорядження майном.

За положеннями ч.11 ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції, яка діяла станом на 23.05.2017), призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Згідно ч. 10 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції, яка діяла станом на 23.05.2017), розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції, яка діяла станом на 23.05.2017) визначено обов`язки розпорядника майна.

Із аналізу положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції, яка діяла станом на 23.05.2017) вбачається, що законодавець не наділяє розпорядника майна повноваженнями звертатися до суду з позовами від імені боржника про стягнення заборгованості з контрагентів, оскільки на стадії розпорядження майном існують органи управління підприємством боржника, утворені відповідно до його установчих документів, до повноваження яких віднесено здійснення оперативно-господарської діяльності підприємства.

Вказані обставини об`єктивно перешкоджали розпоряднику майна звернутися до суду за захистом порушеного права боржника у межах строку позовної давності.

Постановою Господарського суду Харківської області від 04.06.2019 у цій справі Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Драліна А.В.

21.04.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до п.4 Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Оскільки боржник - Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" на час набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства перебувало на стадії ліквідаційної процедури, розгляд справи з 21.10.2019 (введення в дію вказаного Кодексу) здійснюється відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Згідно ч.1 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Отже, арбітражний керуючий Дралін А.В. з дня призначення його ліквідатором у справі про банкрутство ХОКП "ДРІТ" набув повноважень на здійснення аналізу дебіторської заборгованості банкрута та звернення до суду із позовом про її повернення.

04.06.2019 ліквідатором ХОКП "ДРІТ" арбітражним керуючим Драліним А.В. видано наказ № 9-Л про проведення інвентаризації активів ХОКП "ДРІТ".

04.06.2019 було проведено інвентаризацію розрахунків за дебіторською та кредиторською заборгованостями (доходами і витратами майбутніх періодів) станом на 04.06.2019, про що складено Акт інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами.

Отже, ліквідатор після набуття повноважень керівника підприємства - банкрута встановив наявність дебіторської заборгованості КП "ОІТЦ" перед ХОКП "ДРІТ", провів 04.06.2019 інвентаризацію розрахунків з дебіторами та кредиторами та звернувся до суду із відповідною заявою у цій справі.

Враховуючи, що повноваження щодо стягнення дебіторської заборгованості в арбітражного керуючого з`явились лише після визнання боржника банкрутом, коли до нього перейшли обов`язки керівника підприємства, судова колегія приходить до висновку про поважність причин пропуску ліквідатором строку позовної давності у цій справі та наявність підстав для захисту прав боржника - ХОКП "ДРІТ" (ч.5 ст.267 ЦК України).

Судова колегія також враховує нетривалий період пропуску строку позовної давності за актами від 30.09.2017, 31.10.2017, 30.11.2017 (з 06.10.2020, 05.11.2020, 06.12.2020 відповідно по 18.12.2020).

Доводи апеляційної скарги про те, що обставини призначення арбітражного керуючого не можуть свідчити про об`єктивні перешкоди для заявника звернутися за захистом порушеного права у межах строку позовної давності не приймаються колегією суддів, оскільки до призначення арбітражного керуючого ліквідатором у нього відсутні повноваження керівника підприємства банкрута, тобто, в тому числі повноваження на звернення до суду з позовом про стягнення дебіторської заборгованості.

У зв`язку з вказаним вище, апеляційна скарга КП Обласний інформаційно-технічний центр не підлягає задоволенню.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зробив помилковий висновок про те, що строк позовної давності у даному випадку починає свій перебіг від дня, коли ліквідатор дізнався про порушене право та про те, що ліквідатор звернувся до суду із заявою в межах строку позовної давності.

Враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 261 Цивільного кодексу України, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для зміни ухвали Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 року у справі №922/1362/17 шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 року у справі №922/1362/17 слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ч.5 ст.267 ЦК України, п.2 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу КП Обласний інформаційно-технічний центр залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 року у справі №922/1362/17 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 року у справі №922/1362/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.07.2021р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота