ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/526/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О. розглянувши заяву Фермерського господарства "Агротех-Р" про забезпечення позову до подання позовної заяви

без виклику та повідомлення сторін

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2021 року від Фермерського господарства "Агротех-Р" (далі Заявник) надійшла заява про забезпечення позову, якою просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на посіви (незібраний врожай) сільськогосподарських культур кукурудзи, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДДТ Полісся" та розташовані на земельній ділянці загальною площею 112,4 га, яка розташована на території Костопільської міської ради Рівненського району, Рівненської області, кадастровий номер земельної ділянки :07:006:0001, з правом вилучення (збирання) дозрілого врожаю кукурудзи за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки та подальшого переміщення до обраного зберігачем місця зберігання.

В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову Заявник зазначив, що 26.04.2021 між ним (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДДТ Полісся" (замовник) було укладено Договір № 1 про виконання сільськогосподарських робі (далі Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язався в порядку та на умовах цього Договору надати послуги з проведення сільськогосподарських робіт шляхом обробітку земельної ділянки загальною площею 112,4 га, яка розташована на території Костопільської міської ради Рівненського району, Рівненської області з цільовим призначенням - для дослідних цілей та пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :07:006:0001, а саме: дискування, оранка, культивація, використання власного насіннєвого матеріалу, посів, внесення добрив тощо, які виконуються технікою Виконавця на основі впровадження прогресивних, енергозберігаючих технологій з використанням високопродуктивної вітчизняної та іноземної техніки, засобів захисту рослин, добрив та насіннєвого матеріалу, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, прийняти і оплатити роботи з надання сільськогосподарських послуг (п. 1.1. Договору).

За умовами п. 2.3. Договору оплата за цим Договором проводиться в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця або в готівковій формі на підставі підписаного сторонами Акту здічі-приймання робіт протягом 10 днів після підписання Акту та виставленого рахунку.

Разом з цим, Заявник зазначив, що 01.06.2021 між сторонами Договору було укладено та підписано Акт прийому-передачі виконаних сільськогосподарських робіт, за яким загальна вартість виконаних робіть становить 1 504 704,62 грн з ПДВ та виставлено рахунок на оплату № 1 від 01.06.2021, однак станом на 30.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДДТ Полісся", в супереч вимогам п. 2.3. Договору, не здійснило оплату за виконані Заявником сільськогосподарські роботи.

Окрім цього, Заявник вказав, що відповідно до п. 5.6. Договору невиконання Замовником умов п. 2.3. Договору надає право Виконавцю звернути стягнення на посів та врожай, які наявні на земельній ділянці загальною площею 112,4 га, кадастровий номер земельної ділянки :07:006:0001 шляхом арешту, забезпечення цивільного позову до моменту повного виконання своїх зобов`язань Замовником.

Враховуючи вищевказане та вимоги 5.6. Договору, Фермерське господарство "Агротех-Р" вважає адекватним способом забезпечення позову накладення арешту на посіви сільськогосподарських культур кукурудзи та просить задовольнити вказану заяву.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18).

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, Заявник визначає предметом майбутнього позову вимогу про стягнення заборгованості за Договором, при цьому не вказує будь-якого іншого спору, що стосується, саме, майна щодо якого просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту.

З огляду на вищевказане, суд зазначає про відсутність зв`язку між обраним Заявником заходом до забезпечення позову та предметом майбутньої позовної вимоги, оскільки накладення арешту на майно (посіви сільськогосподарських культур кукурудзи) має стосуватися майна, що належить до предмета спору, тоді як предметом майбутнього спору Заявник зазначає вимогу про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДДТ Полісся" зобов`язання із виконання умов Договору. А тому, накладення арешту на посіви сільськогосподарських культур кукурудзи є неспівмірним та не може вважатися адекватним засобом забезпечення позову у даному випадку, оскільки такі заходи забезпечення позову жодним чином не пов`язані із предметом позову.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1 135,00 грн, за подання заяви про забезпечення позову залишається за заявником.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства "Агротех-Р" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана суддею 02.06.2021.

Суддя І.О. Пашкевич