Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/433/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Попов В.А., адвокат, ордер серії ВІ №1045180 від 07.06.21р (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРАТАС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Корпорація Гектар-Агро"

про стягнення 20 567, 33 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду 06.05.2021 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРАТАС" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Гектар-Агро" про стягнення 20 567,33грн за правилами спрощеного позовного провадження, перше засідання з розгляду справи по суті призначено на 14.06.2021 о 11:00.

14.05.2021 року до суду повернулася ухвала суду від 06.05.2021 року, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ухвали суду від 09.06.2021 року суд ухвалив провести засідання з розгляду справи по суті, призначене на 14.06.2021 року о 11:00, за участю уповноваженого представника позивача, адвоката Попова В.А. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В засіданні з розгляду справи по суті 14.06.2021 року відповідно до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" отримано електронний витяг з ЄДР за №61 щодо юридичної особи відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Гектар-Агро" та встановлено, що адреса місцезнаходження якої відповідає тій, за якою судом було надіслано ухвали суду (а.с. 49).

Відповідно до ухвали суду від 14.06.2021 року відкладено розгляд справи по суті на 01.07.2021 року о 10:00, зобов`язано позивача подати суду письмове пояснення щодо обґрунтованості нарахованих до стягнення сум окремо по кожній позовній вимозі: штрафу, пені, суми інфляційних втрат та суми позовних вимог, а також встановлено відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, до 29.06.2021 року.

15.06.2021 року до суду повернулася ухвала суду від 09.06.2021 року, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "за даною адресою не знаходиться" (а.с. 52).

22.06.2021 року позивач надіслав суду додаткові пояснення від 22.06.2021 року в яких здійснив перерахунок сум штрафних санкцій з урахуванням періоду часткового погашення заборгованості, у зв`язку з чим сума уточнених вимог становить 19 871, 97 грн проти заявленої 20 567, 33 грн, з яких: 14 089, 70 грн основного боргу, 2 108, 90 грн штрафу, 2 111, 66 грн пені проти заявленої 2 536, 46 грн, 1074, 71 грн суми інфляційних втрат проти заявлених 1229, 27 грн та 487, 00 грн 3% річних проти заявлених 603, 00 грн.

В засіданні 01.07.2021 року з розгляду справи по суті судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення про часткове задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аратас" звернулося з позовом до суду до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гектар-Агро" про стягнення на його користь 20 567, 33 грн заборгованості, з яких: 14 089, 70 грн основного боргу; 2 108, 90 грн штрафу, 2 536, 46 грн пені, 1 229, 27 грн суми інфляційних втрат та 603, 00 грн 3% річних.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого грошового зобов`язання по сплаті коштів за поставлену продукцію згідно порядку, умов, строків, визначених Договором поставки №21/01-20 від 21.01.2020 року.

Відповідач відзиву на позов не подав, тому правова позиція останнього по суті позову суду не відома.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи та на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аратас" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гектар-Агро" (відповідач, покупець) був укладений Договір поставки №21/01-20 (надалі за текстом - Договір поставки №21/01-20) згідно умов якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, постачальник бере на себе зобов`язання здійснити поставку товару та передати його у власність покупця, а покупець зобов`язався при йняти та своєчасно оплатити поставлений постачальником товар.

Предметом цього Договору є добрива (надалі - товар), що поставляється у кількості, асортименті і цінах, зазначених у видаткових (товарно-транспортних) накладних, що виписуються на кожну окрему партію товару (п.п. 3.1,3.2. Договору поставки №21/01-20).

Асортимент, кількість, дата та умови поставки кожної окремої партії товару визначаються замовленням, які направляються постачальнику засобами факсимільного або електронного зв`язку або за допомогою системи ЕDI (п. 5.1. Договору поставки №21/01-20).

Ціна на товар, що поставляється постачальником, вказуються у національній валюті України - гривні. Додатково може вказуватися еквівалент у доларах США (п. 6.1. Договору поставки №21/01-20).

Ціна Договору складається з вартості поставленого товару протягом строку дії даного Договору (п. 6.2. Договору поставки №21/01-20).

Порядок оплати визначається додатками до даного Договору (п. 6.4. Договору поставки №21/01-20).

У підп. 8.2.1. п. 8.2. Договору поставки передбачено, що за порушення строків оплати товару, визначених п. 6.5. даного Договору, сплачує "Постачальнику" пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару. Пеня нараховується протягом 10 (десяти) років з дня, наступного за днем порушення "Покупцем" своо зобов`язання. До закінчення спливу зазначених 10 (десяти) років нарахування пені припиняється лише внаслідок виконання зобов`язання "Покупцем".

Підпунктом 8.2.2. п. 8.2. Договору поставки №21/01-20 від 21.01.2020 року передбачено, що за порушення строків оплати товару, визначених п. 6.5. даного Договору, понад 5 (п`ять) календарних днів, додатково сплачує "Постачальнику" штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару. Сторони погодили збільшити строк позовної давності для стягнення штрафу, за домовленістю сторін зазначений строк становить 10 (десять) років.

Строк дії Договору, згідно п. 10.1. якого, з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, алее в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (а.с. 4-7).

У Додатку №1 до Договору поставки №21/01-20 сторони погодили асартимент товару та ціни, загальний об`єм якого складає 345 кг вартістю 21 089, 70 грн

В Додатку №1 визначено умови оплати товару: Загальна сума складає 21 089, 70 грн, що еквівалентно 869, 64 грн USD (з ПДВ). Сторони домовились, що на момент підписання Додатку №1 вважати курс 1S еквівалент 24,25 грн.

Порядок оплати: повна оплата товару здійснюється не пізніше 90 календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Оплата товару може здійснюватися частково або повністю. На момент часткового або остаточного розрахунку при підвищенні курсу НБУ більше ніж 2% від зафіксованого у цьому Додатку проводиться перерахунок ціни у гривні згідно еквіваленту товару, який не був оплачений, про що складається додаткова угода (а.с. 8).

Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання по поставці товару підтверджується видатковою накладною №3 від 30.01.2020 року на суму 21 089, 70 грн (а.с. 15).

Відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за отриманий товар виконав частково на суму 7000, 00 грн (платіжне доручення №49147675 від 07.05.2020 року) (а.с. 16).

15.02.2021 року позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату заборгованості, однак яку відповідач залишив без задоволення (а.с. 19-20).

Зазначене зумовило позивача звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку на суму 14 089, 70 грн.

Додатково позивач заявив до стягнення матеріально-правові вимоги про стягнення 2 108, 90 грн штрафу, 2 536, 46 грн пені, 1 229, 27 грн суми інфляційних втрат та 603, 00 грн 3% річних.

В ході розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги згідно яких: 14 089, 70 грн основного боргу, 2 108, 90 грн штрафу, 2 111, 66 грн пеня, 1 074,71 грн сума інфляційних втрат та 487, 00 грн 3% річних.

Позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п.2 ч.2 ст. 46 Кодексу).

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості, штрафу, пені, суми інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання Договору поставки №21/01-20.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

За приписами ч.7 ст. 265 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Предметом поставки за загальним правилом є визначена родовими ознаками продукція (ч.1 ст. 266 ГК України).

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої зобов`язання по поставці товару - добрив на загальну суму 21 089, 70 грн, що підтверджується Додатком №1 до Договору поставки №21/01-20 від 21.01.2020 року та видатковою накладною №3 від 30.01.2020 року на суму 21 089, 70 грн (а.с. 8, 15).

Відповідач, в свою чергу, виконав частково свій обов`язок по сплаті коштів за отриманий товар.

Встановлені судом обставини дають підстави суду визнати обґрунтованою до стягнення суму основного боргу в загальному розмірі 14 089, 70 грн, тому суд задовольняє позовну вимогу про стягнення основного боргу в повному обсязі.

2. За ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК України).

За умовами п. 6.4. Договору поставки №21/01-20 від 21.01.2020 року та Додатку №1 до Договору поставки №21/01-20 від 21.01.2020 року передбачено, що повна оплата товару здійснюється не пізніше 90 календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

Згідно видаткової накладної №3 від 30.01.2020 року позивачем поставлено відповідачу товар на суму 21 089, 70 грн. З урахуванням перебігу 90 календарних днів, останнім днем сплати мав бути 29.04.2020 року, тому з 30.04.2020 року відбулося прострочення платежу.

Як встановлено судом, відповідач частково сплатив 07.05.2020 року борг в сумі 7000, 00 грн.

2. 1. Щодо позовної вимоги про стягнення пені в сумі 2 111, 66 грн.

Позивач нарахував відповідачу пеню згідно уточненого розрахунку на суму 2 111, 66 грн за періоди: 1) з 30.04.2020 року по 07.05.2021 року; 2) 08.05.2020 року по 22.06.2021 року.

За умовами підп. 8.2.1. п. 8.2. Договору поставки передбачено, що за порушення строків оплати товару, визначених п. 6.5. даного Договору, сплачує "Постачальнику" пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару. Пеня нараховується протягом 10 (десяти) років з дня, наступного за днем порушення "Покупцем" свого зобов`язання. До закінчення спливу зазначених 10 (десяти) років нарахування пені припиняється лише внаслідок виконання зобов`язання "Покупцем".

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем, здійснив власний арифметичний розрахунок, зокрема.

2.2. за період з 30.04.2020 року по 06.05.2020 року існувала сума боргу 21 089, 70 грн, період прострочення становить 7 днів, сума пені 64, 74 грн. Однак позивачем взято суму 64, 71 грн, тому суд погоджується із сумою, визначеної позивачем.

Після часткової сплати боргу 07.05.2020 року в розмірі 7 000, 00 грн, сума основного боргу становить 14 089, 70 грн, тому 07.05.2020 року, тобто дата часткової сплати боргу, до періоду прострочення не включається;

2.3. за період з 08.05.2020 року по 22.06.2021 року існувала сума боргу 14 089, 70 грн, що становить 411 днів прострочення, сума пені становить 2 049, 56 грн. Однак позивачем взято суму пені за цей період 2 046, 95 грн, тому суд погоджується із сумою пені, визначеною позивачем за цей період - 2 046, 95 грн. Загалом 64,71 грн + 2 046, 95 грн = 2 111, 66 грн.

Отже, обґрунтованою до стягнення сума пені становить 2 111, 66 грн, яка підлягає задоволенню. Натомість у стягненні пені в сумі 424,80 грн (2536, 46 грн - 2111, 66 грн) слід відмовити.

2.3. Щодо стягнення штрафу в розмірі 2 108,90 грн.

Відповідно до підп. 8.2.2. п. 8.2. Договору поставки №21/01-20 від 21.01.2020 року передбачено, що за порушення строків оплати товару, визначених п. 6.5. даного Договору, понад 5 (п`ять) календарних днів, додатково сплачує "Постачальнику" штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару. Сторони погодили збільшити строк позовної давності для стягнення штрафу, за домовленістю сторін зазначений строк становить 10 (десять) років.

Позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі 2 108, 90 грн у розмірі 10% від неоплаченої суми товару більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів.

Суд перевірив арифметичний розрахунок позивача, за наслідком якого здійснив власний розрахунок, що становить 2 108, 97 грн, тому суд погоджується з розрахунком, здійсненим позивачем на суму 2 108, 90 грн, тому визнає вимогу про стягнення штрафу на суму 2 108, 90 грн обґрунтованою до стягнення.

Щодо можливості одночасного застосування штрафу та пені, суд виходить з того, що на розгляді Великої Палати з 12.01.2021 року знаходиться справа №910/12876/19 яка містить виключну правову проблему щодо застосування у системному зв`язку з нормами інших законодавчих актів статтей 3, 549, 628, 629 ЦК України та статті 61 Конституції України, вирішення якої має міжюрисдикційний характер та є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

01.06.2021 року ВП ВС прийнято вступну та резолютивну частину постанови у справі №910/12876/19 про часткове задоволення касаційної скарги, стягнуто з відповідача на користь позивача у цій справі частково пеню та штраф.

Станом на 01.07.2021 року повний текст постанови ВП ВС в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній.

З огляду на викладене, за відсутності мотивів ВП ВС у справі №9108/12876/19, суд виходить з можливості застосування до відповідача одночасно різних штрафних санкцій, тобто штрафу та пені, тому вимога про стягнення 2 108, 90 грн штрафу вважає обґрунтованою.

3. Щодо нарахування 3% річних на суму 487, 00 грн та суми інфляційних втрат на суму 1 074, 71 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі №902/417/18.

Обставини, пов`язані з правильністю здійсненого позивачем розрахунку 3% річних на суму 487, 00 грн та сумою інфляційних втрат в сумі 1 074, 71 грн судом встановлені (постанова ОП ВС у складі КГС від 18.09.20р. у справі № 916/4693/15), зокрема.

3.1. Судом перевірено арифметичний розрахунок суми 3% річних в розмірі 487,00 грн та здійснено власний розрахунок.

За період прострочення з 30.04.2020 року по 06.05.2020 року існувала сума боргу 21 089,70 грн, що становить 7 днів прострочення, сума 3% річних становить 12,10 грн. Однак позивачем заявлено до стягнення 12,00 грн, тому суд погоджується із сумою, визначеною позивачем на суму 12, 00 грн 3% річних.

За період з 08.05.2020 року по 22.06.2021 року існувала сума боргу 14 089, 00 грн, що становить 411 днів прострочення, сума 3% річних становить 475, 18 грн.

Однак, суд звертає увагу на те, що позивачем визначено суму 3% річних за вказаний період 475, 00 грн, тому суд погоджується із сумою, визначеною позивачем 3% річних на суму 475, 00 грн за цей період.

Отже, обґрунтована до стягнення сума 3% річних становить 487, 00 грн (12, 00 грн + 475, 00 грн), тому суд задовольняє її в повному обсязі. Натомість суд відмовляє у стягненні 116, 00 грн (603, 00 грн - 487, 00 грн) 3% річних.

3.2. Судом перевірено арифметичний розрахунок позивача суми інфляційних втрат на суму 1 074, 71 грн та здійснено власний розрахунок.

Як встановлено судом, початок прострочення розпочато з 30.04.2020 року, на момент якого існував борг в розмірі 21 089, 70 грн до 06.05.2020 року, тому за період травня 2020 року не береться для розрахунку за цією сумою боргу.

07.05.2020 року відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 7000, 00 грн., тому сума боргу становить 14 089, 70 грн.

За змістом статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні

Суд звертає увагу, що статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначеному Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), в якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, то їх нарахування за наступний період необхідно здійснювати позивачем з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця.

Отже, станом на 31.05.2020 року існувала сума боргу 14 089, 70 грн, тому борг підлягає індексації з травня 2020 року по травень 2021 року (оскільки за червень 2021 року індекс інфляції не встановлено).

За вказаний період сума інфляційних втрат становить 1 379, 37 грн (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) = 1.09790387. Інфляційне збільшення: 14 089,00 x 1.09790387 - 14 089,00 = 1 379,37 грн), однак суд погоджується із розрахунком, визначеним позивачем на суму 1 074, 71 грн та задовольняє його в повному розмірі. Натомість у стягненні 154, 56 грн суми інфляції слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України позивач довів обґрунтованість позовних вимог в частині, визнаній судом.

Відповідач не скористався правом подати суду власні контррозрахунки суми як основного боргу, пені, штрафу, 3% річних, суми інфляційних втрат.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовною вимогою про стягнення 20 567, 33 грн позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Гектар-Агро" (13312, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Житомирська, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аратас" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 147, ):

- 14 089,70грн основного боргу;

- 2108,90грн штрафу;

- 2111,66грн пені;

- 1 074, 71 грн інфляційних втрат;

- 487, 00грн 3% річних;

- 2193,25грн судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні решти вимог на загальну суму 695,36грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 02.07.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (рек. з повідомл)

3-4 відповідачу на дві адреси 1. 13312, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Житомирська, буд. 76 (рек. з повідомл), 2 - засновнику ТОВ "Гектар-Агро" ТИМОФЄЄВУ О. І., 13322, Житомирська обл., Бердичівський р-н, село Гальчин, вул. МИРУ, будинок 1 (рек. з повідомл)