номер провадження справи 18/24/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 справа № 908/122/21

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю САТЕЛЛИТ (01133, м. Київ, вулиця Євгена Коновальця, 32-Б, офіс 1019; адреса для листування: 87543, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 76)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Новий Заповіт (70202, Запорізька область, Гуляйпільський район, м. Гуляйполе, вул. Спортивна, буд. 32)

про стягнення 1461583,47 грн.

господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут В.В.

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.

учасники справи:

від позивача: Камша О.В., ордер ДП № 2343/004 від 04.01.2021 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Білова О.А., довіреність № 38-юр від 01.03.2021

Розглядаються позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю САТЕЛЛИТ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Новий Заповіт 1461583,47 грн. неустойки (штрафу) за договором поставки № Р90056 від 27.08.2020.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 справу № 908/122/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 09.02.2021, після усунення позивачем обставин, які зумовили залишення позову без руху, відкрито загальне позовне провадження у справі №908/122/21, присвоєно справі номер провадження 18/24/21, підготовче засідання призначено на 02.03.2021; підготовче засідання відкладалось на 06.04.2021; ухвалою від 06.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 13.05.2021; ухвалою від 13.05.2021 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 16.06.2021.

У судовому засіданні 16.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судове засідання 16.06.2021 проводилось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon за участю представника позивача.

Представник позивача позов підтримав повністю.

Позовні вимоги обґрунтовані існуванням, на думку позивача, підстав для стягнення з відповідача неустойки за неналежне виконання зобов`язання за договором щодо поставки товару з огляду на наступне. За умовами договору поставки № Р90056 від 27.08.2020 відповідач зобов`язувався поставити у власність позивача насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року в обсязі 1200 тон. Станом на дату подання позову постачальником виконано зобов`язання частково в обсязі 527,140 тон. Зважаючи на відсутність поставки у визначений договором строк (з 27 серпня 2020 року по 06 вересня 2020 року), позивач направив на адресу відповідача лист з пропозицією надати графік поставки товару з конкретизацією дат поставки, який залишено відповідачем без реагування. За доводами позивача, за неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару умовами п. 8.2 укладеного сторонами договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу. За розрахунком позивача за недопоставку 673,86 тон соняшника до стягнення підлягають 20% штрафу від вартості недопоставленого товару, що складає 1461583,47 грн. Посилаючись на положення ст.ст. 11, 16, 509, 610, 612, 626, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 218, 230, 231 Господарського кодексу України, позивач просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що відповідно до умов пунктів п. 4.1 та 5.2 договору поставка товару здійснюється партіями автомобільним транспортом у строк з 27 серпня 2020 року по 06 вересня 2020 року в суворій відповідності до письмових дозволів експедитора покупця у наданий покупцем транспорт. На виконання умов договору позивачу у наданий ним транспорт відвантажено 527,140 тон насіння соняшника. За твердженням відповідача, з 11 вересня по теперішній час від позивача не надходило повідомлень щодо надання транспортних засобів для відвантаження товару за договором, тому відсутні підстави вважати зобов`язання відповідача щодо поставки товару простроченим. Отримання від позивача листа з пропозицією надати графік поставки відповідач заперечує. Також, на думку відповідача, здійснення оплати повної вартості товару, на відміну від п. 4.1.1 договору, яким передбачено оплату в розмірі 80% від загальної вартості поставленого товару, позивач погодив зміну кількості повного обсягу товару за договором на 527,140 тон. Просив в позові відмовити.

Від позивача 13.05.2021 електронною поштою та засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив. Оскільки відповідь на відзив надійшла з пропуском встановленого судом процесуального строку без клопотання про його поновлення, відповідь на відзив судом долучено до матеріалів справи, проте її суд не буде враховувати та брати до уваги.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин, дія якого неодноразово продовжувалася і наразі не припинена.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), яким внесено зміни до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Під час розгляду даної справи через введення карантинних обмежень судом застосовувались положення Закону України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Оскільки карантинні заходи в Україні не скасовані, з метою недопущення безпідставного затягування строку розгляду справи, враховуючи те, що сторонам надана можливість подати свої процесуальні заяви, навести доводи та заперечення суду з урахуванням строку дії карантину, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

При цьому суд зауважує, що з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності справа розглянута судом у розумний строк, який є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, правильного вирішення справи по суті та застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю САТЕЛЛИТ (постачальником, позивачем у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю Новий Заповіт (покупцем, відповідачем у справі) 27.08.2020 укладений договір поставки № Р90056 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року, іменоване в подальшому товар, на умовах FCA (Завантажено у транспорт, Гуляйпільський р-н (м. Гуляйполе)).

Загальна кількість товару в заліковій вазі становить 1200,000 тон +/- 5% за вибором покупця (п. 2.1 Договору).

За визначенням п. 3.1 Договору, ціна товару згідно даного договору становить 9037,38 грн. без ПДВ за 1 тонну, крім того ПДВ 20% - 1807,48 грн., що еквівалентно 396,00 грн. доларів США за 1 тонну, згідно курсу НБУ на момент укладення договору 27,386 грн. за дол. США.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється партіями автомобільним транспортом у строк з 27 серпня 2020 року по 06 серпня 2020 року в суворій відповідності до письмових дозволів експедитора покупця.

Відповідно до п. 4.3 Договору покупець забезпечує перевезення товару за свій рахунок з вказаного в п. 1.1 місця до ТОВ САТЕЛЛИТ вул. Таганроська, 76, м. Маріуполь, Донецька обл., за винятком коли договір перевезення укладено постачальником.

Умовами п. 5.1 Договору передбачено, що покупець зобов`язаний:

а) укласти з організацією-перевізником за свій рахунок на звичайних умовах договір перевезення товару до погодженого в даному договорі пункту призначення;

б) прийняти товар, що відповідає вимогам даного договору.

Згідно із п. 5.2 Договору постачальник зобов`язаний, зокрема:

а) у наданий покупцем транспорт відвантажити за власний рахунок визначену в п. 2.1 кількість товару з наступними реквізитами: отримувач: ТОВ САТЕЛЛИТ; пунк розвантаження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганроська, 76; поштова адреса отримувача: 87557, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганроська, 76;

б) повернути отримані від купця кошти у випадку поставки товару, що не відповідає умовам даного договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання вимоги покупця.

За визначенням п. 6.1.1 Договору, покупець перераховує суму оплати у розмірі 80% від загальної вартості товару протягом трьох банківських днів з дати фіналізації розрахунків та моменту отримання покупцем повного обсягу товару та отримання від постачальника товарно-транспортної накладної, копії видаткової накладної та коригування до видаткової накладної на весь обсяг постачання та рахунку постачальника, з подальшим обов`язковим переданням оригіналів зазначених документів протягом двох робочих днів.

Згідно із п. 6.1.2 Договору інші 20% від загальної вартості товару сплачуються покупцем протягом п`яти банківських днів з моменту реєстрації постачальником у строки, передбачені законодавством, податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН згідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України на підставі отриманої квитанції про таку реєстрацію.

Відповідно до п. 8.2 Договору, в разі, якщо поставка товару покупцем була здійснена пізніше строків, вказаних в п. п.4.1 п. 4 цього договору, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно поставленого (непоставленого) товару. В разі, якщо прострочення поставки перевищує 6 календарних днів, покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання цього договору, при цьому постачальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Згідно з п. 13.4 Договору цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених даним договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання умов договору поставлено позивачу передбачений договором товар у обсязі 527,140 тон, що підтверджується видатковими накладними:

- № 64 від 01.09.2020, 185,7 т, на суму 1990928,33 грн. з ПДВ;

- № 66 від 02.09.2020, 58,44 т, на суму 624264,73 грн. з ПДВ;

- № 70 від 05.09.2020, 74,12 т, на суму 786084,41 грн. з ПДВ;

- № 71 від 06.09.2020, 32,3 т, на суму 343282,98 грн. з ПДВ;

- № 74 від 07.09.2020, 26,98 т, на суму 287034,94 грн. з ПДВ;

- № 75 від 09.09.2020, 149,6 т, на суму 1590843,41 грн. з ПДВ.

До наведених видаткових накладних складені розрахунки коригування збільшення/зменшення вартості:

- № 1 до видаткової накладної № 64 від 01.09.2020 на суму 18669,54 грн. з ПДВ;

- № 2 до видаткової накладної № 66 від 02.09.2020 на суму 5853,59 грн. з ПДВ;

- № 3 до видаткової накладної № 70 від 05.09.2020 на суму 9945,72 грн. з ПДВ;

- № 4 до видаткової накладної № 71 від 06.09.2020 на суму 4343,45 грн. з ПДВ;

- № 5 до видаткової накладної від 07.09.2020 на суму 3824,58 грн. з ПДВ;

- №6 до видаткової накладної № 75 від 09.09.2020 на суму 25768,30 грн. з ПДВ.

Вартість отриманого товару позивачем сплачено в повному обсязі в період з 03.09.2020 по 15.09.2020, стосовно чого спір між сторонами відсутній.

Зобов`язання з поставки товару відповідачем виконано частково, кількість непоставленого товару складає 672,860 т.

За твердженням позивача, з метою врегулювання ситуації ним на адресу відповідача направлявся лист з пропозицією надати графік поставки товару з конкретизацією дат поставки. Вказаного лист та докази його направлення/отримання матеріалів справі.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язань щодо поставки товару позивачем на адресу відповідача направлялась претензія вих. № 22102020 від 22.10.2020, за змістом якої позивач на підставі п. 4.1 договору відмовився від виконання зобов`язань за договором та заявив вимогу про сплату відповідачем 30% штрафу від вартості непоставленого товару, що складає 2192375,21 грн. До листа додано повідомлення про відмову від договору. Направлення претензії відповідачу підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення від 22.10.2020.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором щодо дотримання визначених договором строків поставки та несплата нарахованого у зв`язку з допущеним ним порушенням штрафу стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджується сторонами, зобов`язання по поставці визначеного договором обсягу товару відповідачем виконано частково в обсязі 527,140 тон насіння соняшника.

Сторонами у п. 4.1 Договору визначено строки поставки товару: партіями у строк з 27 серпня 2020 року по 06.09.2020. Разом з цим, умови вказаного пункту договору містять застереження, що поставка товару здійснюється в суворій відповідності до письмових дозволів експедитора покупця.

Також умовами договору передбачено, що покупець забезпечує перевезення товару за свій рахунок та укладає з організацією-перевізником договір перевезення товару (пункти 4.3, 5.1 Договору).

Крім того, за змістом п. 5.2 Договору передбачено обов`язок постачальника відвантажити товар у наданий покупцем транспорт.

Доказів того, що позивач звертався до відповідача з письмовим дозволом щодо поставки товару або з повідомленням про надання транспорту на відвантаження товару матеріали справи не містять.

Посилання позивача на те, що ним на адресу відповідача направлявся лист з пропозицією щодо надання графіка поставки товару з конкретизацією дат поставки є недоведеним належними засобами доказування твердженням. Відповідач отримання такого листа заперечує.

До матеріалів справи позивачем долучено відповідь відповідача на претензію щодо недопоставки товару листом від 29.10.2020 за вих. № 190, за змістом якого відповідач вказує на неотримання наведеного в претензії листа 6102020.6/010 від 18.09.2020 з пропозицією надати графік поставки товару з конкретизацією дат поставки товару до 15 жовтня 2020 року. Відповідач у листі заперечив погодження ним поставку товару до 15 жовтня 2020 року та просив надати наведений позивачем лист на ознайомлення.

Отже, зважаючи на визначення сторонами у договорі застереження, що поставка товару здійснюється в суворій відповідності до письмових дозволів експедитора позивача та у наданий позивачем транспорт, підстави вважати простроченим виконання зобов`язання відповідачем з поставки товару у суду відсутні.

Посилання відповідача, що повною оплатою вартості поставленого товару позивач погодив остаточну кількість товару за договором в обсязі 527,140 т суд відхилив, як необґрунтовані, оскільки сплата повної вартості отриманого товару без встановленого договором розстрочення оплати є правом покупця.

Статтею 614 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001, пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994; пункт 29).

Позивачем наявності підстав для визнання простроченим виконання відповідачем зобов`язання по поставці товару, що могло б обумовлювати відповідальність у вигляді штрафу, не доведено.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 05.07.2021.

Суддя В.В. Левкут