ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1320/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області (62300, Харківська область, м. Дергачі, вул. 1 Травня, 63) в інтересах держави, в особі 1.Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10); 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, пов. 8-9)
до 1. Харківської державної зооветеринарної академії (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 1) , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 1)
про визнання недійсними договорів та звільнення ділянки
за участю представників:

прокуратури - Полякова С.О., посвідчення №057286 від 09.10.2020 року;

позивача 1- Не з`явився;

позивача 2- Гаврюк О.В., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

довіреність №32-20-0.14-25/62-21 від 29.04.2021 року;

відповідача 1- Не з`явився;

відповідача 2- Фірсова Н.В., ордер №161010 від 12.05.2021 року;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської державної зооветеринарної академії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет", в якому просить:

- Визнати недійсними договори № 1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та № 2/20 від 25.08.2020 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці укладеними між Харківської державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет";

- Зобов`язати ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" звільнити земельну ділянку площею 1168 га, що знаходиться на праві постійного користування та належить Харківській державній зооветеринарній академії за договором № 1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень укладеного між Харківської державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет", а також звільнити земельну ділянку, що знаходиться на праві постійного користування та належить Харківській державній зооветеринарній академії загальною площею 387 га за договором № 2/20 від 25.08.2020 укладеного між Харківської державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці.

- Судовий збір стягнути з відповідачів за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету -2800.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1320/21. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на "13" травня 2021 р. о 16:20.

07.05.2021 відповідачем -1 до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву за вх. № 10357, який долучено судом до матеріалів справи.

11.05.2021 відповідачем-2 до канцелярії суду подано відзив за вх. 10471, який долучено судом до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 13.05.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.05.2021 о 16:40 год.

18.05.2021 прокуратурою до канцелярії суду подано відповідь на відзив за вх. № 11260, яка долучена до матеріалів справи.

20.05.2021 представником відповідача-1 до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 11643 про приєднання до матеріалів справи доказів.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

Окрім того, 20.05.2021 представником відповідача-2 до канцелярії суду подано клопотання про витребування доказів за вх. № 11644.

Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 20.05.2021 за наслідками розгляду клопотання відповідача-2 постановлено ухвалу, якою клопотання ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" (вх. № 11644 від 20.05.2021) про витребування доказів задоволено, витребувано у Харківської державної зооветеринарної академії наступні докази: копію витягу з протоколу Вченої ради № 2 від 28.02.2019 з інформацією про викуп директора ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" Борзенкова І.М. зі звітом про роботу ТОВ Науковий парк "Агрозоовет" за 2018 рік; копію витягу з протоколу Вченою ради № 1 від 30.01.2020 року з інформацією про виступ директора ТОВ "Науковий парк" Агрозоовет" Борзенкова І.М. зі звітом про результати ефективності роботи ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" у 2019 році; копію Акту № 7310041АП/02/01/-19 від 12.04.20219 року, складеного Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру Харківської області за результатами проведення планового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель. Долучено до матеріалів справи витребувані судом докази, які подані представником відповідача -1 у судовому засіданні із супровідним листом за вх. 11638. Відкладено підготовче засідання на "27" травня 2021 р. о 15:40 год.

26.05.2021 відповідачем -2 до канцелярії суду подані заперечення за вх. № 12255, які долучено судом до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 27.05.2021 задоволено клопотання ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" (вх. № 11644 від 20.05.2021) про витребування доказів, зазначених в п. 4 прохальної частини клопотання. Витребувано у Харківської державної зооветеринарної академії копію договору (договорів) з юридичною чи то фізичною особою, яка здійснила у період з 14.05.2021 по 16.05.2021 обробіток земельних ділянок, які є предметом даного позову, тобто підлягають звільненню.

Окрім того, в підготовчому засіданні 27.05.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.06.2021 о 16:00 год.

07.06.2021 прокуратурою до канцелярії суду подані пояснення за вх. № 13289, які долучено судом до матеріалів справи.

07.06.2021 представником відповідача-1 до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи за вх. № 13256.

08.06.2021 представником позивача-2 до канцелярії суду подано клопотання про перенесення розгляду справи за вх. № 13445.

В підготовчому засіданні 08.06.2021 на підставі ст. 177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.06.2021 о 16:00 год.

В судовому засіданні 22.06.2021 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 29.01.2021 о 17:00 год.

29.06.2021 представником позивача-2 до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 15136 про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні 29.06.2021 постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 01.07.2021 о 14:30 год.

В судовому засіданні 01.07.2021 представник прокуратури підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник позивача-2 проти задоволення позову не заперечував.

Представник відповідача-2 заперечував проти позовних вимог та просив у позові відмовити.

Позивач-1 та відповідач-1 своїх представників в судове засідання не направили, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Харківською державною зооветеринарною академією на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ХР № 10-00-003076, використовуються земельна ділянка загальною площею 2062,2 га.

25.08.2020 між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» укладено договори №1/20 (далі - договір 1/20) з обробітку ґрунту для подальший спільних наукових досліджень та №2/20 (далі - договір 2/20) про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці.

Пунктом 1.1 Договору №1/20 встановлено, що Сторони за даним Договором зобов`язуються здійснити без об`єднання вкладів Сторін у рамках чинного законодавства України та у відповідності до своїх статутів передпосівний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень за тематикою затвердженою Вченою радою Академії.

Пунктом 1.2. Договору № 1/20 передбачено, що мета Договору - з`ясувати вплив різних паратипових і генотипових факторів на результативну ознаку - рівень врожайності та якість продукції.

Згідно п. 2.3. Договору сторони в межах Договору, керуючись ч. 3. ст. 68 Закону України "Про вищу освіту" проводять необхідний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Сторони-1.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 1/20 обов`язками Харківської державної зооветеринарної академії (Сторони-1) є, зокрема, надати ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» (Стороні-2) доступ до земельних ділянок загальною площею 1168 га, які перебувають у постійному користуванні Сторони -1 на підставі пункту 2.3. даного Договору, для досягнення цілей передбачених п. 1.1. Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору для проведення робіт за Договором Сторона-1 надає Стороні 2, наявну техніку (трактори, с.- г. машини тощо) з метою виконання передпосівного обробітку грунту для подальших спільних наукових досліджень за затвердженою тематикою та узгодженими методиками.

Пунктами 4.1. договору №1/20 визначено, що ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» зобов`язується вжити заходів щодо забезпечення необхідними спеціалістами, працівниками для виконання робіт за даним договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору № 1/20 для виконання передпосівних робіт за Договором Сторона -2 надає необхідну кількість паливно - мастильних матеріалів, добрив, засобів захисту рослин, с.-г. техніку тощо.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що Сторона - 2 зобов`язується проводити за свої кошти комплекс польових робіт для забезпечення виконання договору з дотриманням агротехнічних та екологічних вимог.

Відповідно до пункту 7.1 вказаний Договір №1/20 набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2021р.

Предметом Договору №2/20, згідно п. 1.1. Договору, є дослідження впливу змін клімату та різних технологій обробітку ґрунту та вирощування озимої пшениці на її врожайність та якість.

Згідно п. 2.3. Договору сторони в межах Договору, керуючись ч. 3. ст. 68 Закону України "Про вищу освіту" проводять необхідний обробіток ґрунту та посів озимих культур для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Академії.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 2/20 сторони погодили, що продукція, яка отримана в процесі дослідів, а саме матеріальні та інтелектуальні результати є спільною власністю і розподіляються за згодою Сторін. (п.3.2. і п. 3.3. Договору).

Пунктами 3.2., 3.3., 3.4. Договору №2/20 визначено, що Академія є розпорядником результатів наукової інформації, яка може бути статистично опрацьована та опублікована в наукових виданнях. ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» є розпорядником результатів матеріальної продукції (врожаю) отриманого в результаті проведення наукового експерименту при вирощуванні сільськогосподарських культур. Після реалізації продукції ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» проводить з Харківською державною зооветеринарною академією розрахунки, з урахуванням фактичних витрат сторін, здійснених під час виконання договору №2/20. Парк має право переробляти сировину (зерно врожаю) на посівний матеріал для харчових та кормових цілей.

Згідно до п. 4.1. Договору №2/20 обов`язками Харківської державної зооветеринарної академії (Сторони-1) є, зокрема, надати ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» (Стороні-2) доступ до земельних ділянок загальною площею 387 га, які перебувають у постійному користуванні Академії на підставі пункту 2.3. цього Договору, згідно затвердженого плану посівів.

Відповідно до п. 7.1 Договору № 2/20 сторони погодили, що Парк зобов`язується сплачувати Академії на її розвиток 10-12% грошових коштів від вартості отриманого валового врожаю в заліковій масі за ринковими цінами не пізніше 01 жовтня 2021 року, що визначається додатковою угодою за результатами виконання науково-дослідних робіт узгодженого і затвердженого рішенням Загальних Зборів ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет".

Відповідно до пункту 8.1 вказаний договір 2/20 набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021.

Однак, звертаючись до суду з позовом, прокуратура наполягає на тому, що Договір № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень від 25.08.2020 та Договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 є удаваними правочинами та містять ознаки договорів оренди, оскільки метою договорів є обробіток земельних ділянок, збирання врожаю та його реалізація, а також платне володіння та користування ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" земельними ділянками протягом певного строку. Зміст спірних договорів свідчить, що передаючи в користування ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" земельних ділянок, заклад освіти фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельній ділянці без будь-якого обґрунтування про неможливість самостійно займатися господарською діяльністю та надав право приватному підприємцю на обробіток землі, збору врожаю та права першочергового викупу врожаю. Разом з цим, Харківська державна зооветеринарна академія повноваженнями на надання земельних ділянок в оренду не наділена, а нормами спеціального земельного законодавства визначений особливий порядок передачі в оренду земель, який в даному випадку дотриманий сторонами не був.

Прокурор зазначає, що відповідно до п. 8.2. статуту Харківської державної зооветеринарної академії передбачено, що майно закріплене за академією на праві господарського відання, не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передаванню у власність юридичним та фізичним особам без згоди Міністерства освіти та науки України та вищого колегіального органу самоврядування Академії, крім випадків, передбачених законодавством. Проте, у даному випадку, міністерством освіти та науки України не було погоджено Харківській державній зооветеринарній академії укладення Договору № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень від 25.08.2020 та Договору № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020.

За твердженнями прокуратури, зміст укладених правочинів не відповідає вимогам статей 4, 16 Закону України "Про оренду землі" та нормам Земельного кодексу України, у зв`язку з чим, відповідно до ст. ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 207 Господарського кодексу України, договори № 1/20 та № 2/20 від 25.08.2020 підлягають визнанню недійсними.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Як було встановлено судом, між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" 25.08.2020 було укладено Договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та Договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці.

Проте, як вказує прокурор, вказані договори є удаваними правочинами, що вчинені з метою приховання правочину, який насправді було вчинено, у даному випадку договорів оренди.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи "в парі" з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням ЦК України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і не дійсним, залежно від того, наскільки він відповідає вимогам правочинів, що містяться в ст. 203 ЦК України.

Тобто, удаваний правочин вчинюється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого в наявності два правочини - прихований і удаваний - такий, що прикриває перший правочин.

Удаваний правочин, на відміну від прихованого, сторонами не виконується. Відповідні права і обов`язки сторонами не реалізуються. Сторони правочину виконують тільки ті обов`язки та реалізують ті права, що випливають із прихованого правочину.

З учиненням удаваного правочину сторони навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце.

Удавані правочини - це правочини з дефектами волі такого правочину та мети.

Отже, встановивши, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини 2 ст. 235 ЦК України має виходити із того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

Судом встановлено, що предметом Договору №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень, згідно п. 1.1. Договору, є здійснення без об`єднання вкладів сторін у рамках чинного законодавства України та у відповідності до своїх статутів передпосівний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень за тематикою затвердженою Вченою радою Академії.

У відповідності до 1.2. Договору № 1/20 метою Договору є з`ясування впливу різних паратипових і генотипових факторів на результативну ознаку - рівень врожайності та якість продукції.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору № 1/20 сторони домовились, що в межах договору будуть здійснювати доступними у використанні для реалізації програми досліджень приладдя, обладнання, механізми, необхідну техніку (трактори, с.-г. машини), паливно-мастильні матеріали, мінеральні добрива, засоби захисту рослин тощо, які належать сторонам для виконання дослідницьких робіт згідно договору.

В пунктах 5.1.2 та 5.2.1. Договору № 1/20 погоджено про особисту трудову участь сторін, майно, паливно-мастильні матеріали техніку, мінеральну добрива, засоби захисту рослин тощо.

Окрім того, судом встановлено, що предметом Договору № 2/20 від 25.08.2020 року про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці, згідно п. 1.1. Договору, є дослідження впливу змін клімату та різних технологій обробітку ґрунту та вирощування озимої пшениці на її врожайність та якість.

В пункті 1.2. Договору № 2/20 сторони домовились об`єднати свої зусилля на реалізацію зазначеної мети шляхом розробки методів постановочних дослідів, раціонального застосування наявних технічних і людських ресурсів.

Відповідно до п. 1.3. Договору № 2/20 зміст робіт і терміни виконання визначаються календарним планом, що є складовою частиною договору.

У розділі 2 Виконання договору сторони погодилися, що виконання цього договору розпочнеться з обґрунтованої методики проведення наукових досліджень, закладки демонстраційних дослідних полів (ділянок), проведення моніторингу фазової динаміки розвитку рослин та їх врожайність.

Статтею 1130 Цивільного кодексу України України визначено поняття договору про спільну діяльність. Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до ст. 1131 Цивільного кодексу України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

В той же час, відповідно до Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.1 та ч. 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Таким чином, на відміну від договору про спільну діяльність, договір оренди землі укладається саме на платній основі і для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей.

Правовими наслідками договору оренди є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Однак, проаналізувавши зміст спірних договорів, судом встановлено, що у тексті Договору № 1/20 та Договору 2/20 повністю відсутні умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати, відповідальності за її несплату тощо. Окрім того, сторони у спірних договорах взагалі не оговорюють питання щодо передачі земельних ділянок.

А отже, твердження прокуратури щодо наявності у спірних договорах ознак договорів оренди спростовуються вищевикладеним. За висновками суду, договори мають саме ознаки договорів про спільну діяльність.

Щодо погодження спірних договорів Міністерством освіти і науки України, слід зазначити наступне.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (далі - Закон), управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до ст.4 цього Закону, суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема, Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об`єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства та інші органи виконавчої влади.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 6 Закону, уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань погоджують підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність, договори комісії, доручення та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів.

Згідно з пп. мл" п.18 ч. 2 ст. 5 Закону, здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабінет Міністрів України визначає порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном.

Постановою Кабінету Міністрів України №296 від 11.04.2012 затверджено Порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном.

Згідно п.4 вказаної Постанови, орган управління подає в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України узгоджений проект рішення щодо погодження укладення договору разом з документами, зазначеними в абзацах четвертому - шостому пункту 3 цього Порядку.

В той же час, суд звертає увагу, що пунктом 2.3. спірних договорів було погоджено, що сторони в межах Договору, керуючись ч. 3. ст. 68 Закону України "Про вищу освіту" проводять необхідний обробіток ґрунту та посів озимих культур для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Академії.

А отже, суттєвою умовою спірних договорів є домовленість про дотримання у правовідносинах ч. 3 ст. 68 Закону України "Про вищу освіту".

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України "Про вищу освіту" наукова, науково-технічна та інноваційна діяльність може провадитись закладами вищої освіти, у тому числі через створені ними юридичні особи, предметом діяльності яких є доведення результатів наукової і науково-технічної діяльності закладу вищої освіти до стану інноваційного продукту та його подальша комерціалізація.

Згідно ч. 3 ст. 68 вищевказаної норми, заклади вищої освіти, зокрема які є засновниками інноваційних структур різних типів (наукові та технологічні парки, бізнес-інкубатори тощо), мають право проводити спільні наукові дослідження, демонстраційні досліди тощо, у тому числі з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні закладів вищої освіти.

Як встановлено судом, Харківська державна зооветеринарна академія є вищим закладом освіти сільськогосподарського призначення.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що Харківська державна зооветеринарна академія є одним із засновників ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" та володіє часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 53%.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" (далі - Науковий парк) - є юридичною особою, створеною з метою розвитку науково-технічної та іноваційної діяльності у Харківській державній зооветеринарній академії, ефективного та раціонального використання наявного наукового потенціалу, матеріальної бази для комерціалізації результатів наукових досліджень і їх впровадження на відчизняному та закордонному ринках та отримання прибутку. (п. 1.1. Статуту)

Відповідно до п. 1.2. Статуту ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" науковий парк створюється та діє відповідно до Господарського та Цивільного кодексів України, законів України "Про наукові парки", "Про господарські товариства", "Про вищу освіту", "Про інвестиційну діяльність", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про іноваційну діяльність", "Про державне регулювання діяльності у сфері трансферу технологій", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в науково-технічній та іноваційних сферах, з урахуванням особливостей, передбачених цим Статутом та Засновницьким договором.

Відповідно до Статуту товариства, головними видами діяльності Наукового парку є : вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур (основний) (код 01.11); розведення великої рогатої худоби молочних порід (код 01.41), розведення свиней (код 01.46), допоміжна діяльність у рослинництві (код 01.61), допоміжна діяльність у тваринництві (код 01.62), оброблення насіння для відтворення (код 01.64), дослідження й експериментальні обробки у сфері інших природних і технічних наук.

Згідно п. 2 Наказу Міністерства освіти і науки № 899 від 21.06.2017 "Про затвердження переліку пріоритетних напрямів діяльності ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" є розроблення інноваційної технології вирощування пріоритетних зернових і фужерних культур, злако-бобових сумішок та кормів з них в умовах лісостепу України.

А отже, з вищенаведеного вбачається, що ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" було створено на базі Академії саме з метою організації господарської та науково-практичної діяльності, в тому числі на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування Академії.

Договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та Договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 були укладені саме з урахуванням вимог ст. 68 Закону України "Про вищу освіту", у зв`язку з чим, слід дійти висновку, що окремого погодження цих договорів Міністерством освіти і науки України не було потрібно.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що між відповідачами з 2017 року щорічно укладалися аналогічні договори про спільні наукові дослідження. Спільні досліди, що проводяться оформлюються у звітах, які затверджуються вченою радою Академії. При цьому, в четвертому кварталі 2020 року фінансово-господарської діяльності академії, в тому числі договорів з Парком, перевірялись у ході планової перевірки Північно-Східного офісу Держаудитслужби. В результаті планової перевірки (зустрічної звірки) жодних порушень щодо природи укладених між відповідачами договорів виявлено не було.

За твердженнями відповідачів, відсутність в матеріалах справи звітів за спірними договорами зумовлена тим, що збір врожаю має відбутися лише влітку та лише після цього, в період до грудня 2021 року, буде складений відповідний звіт за період дії договорів.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши умови оспорюваних правочинів, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про те, що оскаржувані Договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень від 25.08.2020 та Договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 зберігання № 8715/1 від 27.09.2019 року є удаваними відхиляються судом як такі, що спростовуються матеріалами справи та вищезазначеними висновками суду.

При цьому, судом не встановлено, що воля відповідачів при укладанні спірних договорів була направлена на приховування інших правочинів, а саме договорів оренди.

А отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, прокурором при зверненні до суду з вимогами про визнання договорів недійсними не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними. На підставі вказаного, суд не не вбачає підстав для визнання договору №1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та договору № 2/20 від 25.08.2020 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці недійсними.

Крім того, позовні вимоги щодо зобов`язання ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" звільнити земельні ділянки також не підлягають задоволенню, як похідні від основної вимоги, у задоволенні якої судом відмовлено.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на прокуратуру у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Разом з цим, суд звертає увагу, що прокуратурою було заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру, однак Харківською обласною прокуратурою сплачено судовий збір лише за дві немайнові вимоги у розмірі 4540,00 грн.

Зважаючи на вказане, з Харківської обласної прокуратури підлягає стягненню в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 4540, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Стягнути з Харківської обласної прокуратури (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, ) в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 4540,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Прокуратура: Керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області (62300, Харківська область, м. Дергачі, вул. 1 Травня, 63).

Позивач 1: Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10, ).

Позивач 2: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, пов. 8-9, ).

Відповідач 1: Харківська державна зооветеринарна академія (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 1, ).

Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 1, ).

Повне рішення складено "09" липня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1320/21