РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2021Справа № 910/4569/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу За позовом Приватного підприємства "Транс Логістик" (вул. Теплична, 27 С, смт. Слобожанське, м. Дніпропетровськ, 52005, ) до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (вул. Кирилівська, буд. 40, м. Київ, 04080, ) про стягнення 194 509, 37 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Транс Логістик" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - відповідач) про стягнення 194 509, 37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після настання страхової події 06.01.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, проте всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019, відповідач не надав позивачу страховий акт та не вчинив жодних дій щодо погашення існуючої заборгованості. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

У зв`язку з тим, що суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І. перебувала у відпустці, розгляд справи здійснюється після виходу судді з відпустки.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України. розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо до розгляду справи у порядку спрощеного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, так позивач ухвалу суду від 25.03.2021 отримав - 09.04.2021, відповідач - 07.04.2021.

15.04.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором добровільного страхування наземного транспорту вих. №5779 від 14.04.2021 року, в якій відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, зокрема зазначивши, що відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування керуючись п. 16.1.11 укладеного сторонами Договору, з огляду на відсутність засвідченого підписом представника страховика та печаткою товариства акту огляду транспортного засобу при укладенні договору страхування. За доводами відповідача, зазначений транспортний засіб при укладанні Договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019. Відповідач також вказав, що надання йому, як страховику, транспортного засобу для огляду при укладенні договору страхування має істотне значення для здійснення індивідуальної оцінки страхового ризику, оскільки саме під час такого огляду страховик у акті огляду фіксує показники одометра транспортного засобу (чи експлуатувався раніше ТЗ), наявність/відсутність пошкоджень транспортного засобу на момент страхування тощо. Однак, транспортний засіб, а саме автомобіль MAN TGM 12.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, не був наданий відповідачу для огляду та фотографування, з метою встановлення стану транспортного засобу на момент укладення договору страхування. Враховуючи викладене, відповідач вважав заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

27.04.2021 року через канцелярію суду представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позивач виклав свої пояснення з приводу заперечень відповідача викладених у відзиві. Так, позивач спростував твердження відповідача щодо відсутності Акту огляду транспортного засобу при укладанні договору страхування. Зокрема вказавши, що п. 16.1.11 укладеного сторонами договору страхування, на який посилається відповідач, жодним чином не стосується огляду автомобілів до моменту укладання договору, а стосується огляду автомобілів вже після їх пошкодження в результаті ДТП. Позивач зазначив, що навіть якщо припустити той факт, що укладений сторонами договір страхування дійсно передбачає необхідність огляду автомобіля перед його укладанням, то відповідач, підписавши цей договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 і додаток № 24 від 23.12.2019 до нього, здійснив усі необхідні заходи, спрямовані на встановлення технічного стану вищевказаного автомобіля, і як наслідок погодився із страховою сумою автомобіля, що становить 1 300 000,00, Позивач також зазначив, що позиція відповідача щодо відсутності Акту огляду автомобіля марки MAN TGM 12.250 в матеріалах справи є способом уникнути виконання взятих на себе зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування. Крім того, позивач наголосив, що ПП "Транс Логістик" в період дії Договору страхування, жодного разу не отримувало від відповідача інформацію про необхідність надати транспортний засіб, а саме автомобіль марки MAN TGM 12.250 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 або ж Акт огляду транспортного засобу. Тому, твердження відповідача про не надання позивачем вищевказаного автомобіля для огляду, не підтверджено належними доказами.

23.06.2021 року через канцелярію суду представником позивача подано додаткові письмові пояснення.

Відповідач правом на подання заперечень на відповідь на відзив у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

В подальшому будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо до розгляду справи у порядку спрощеного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 між ПП "Транс Логістик" (далі-позивач, страхувальник) та ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (далі-відповідач, страховик) було укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним у частині І договору наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням (п. 3.1 договору). Відповідно до даного Договору Відповідач виступав у якості Страховика, та зобов`язувався надавати Позивачу - Страхувальнику за договором, послуги зі страхування автомобілів марки "MAN TGM 12.250" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (у тому числі і на випадок дорожньо-транспортної пригоди), згідно переліку, що визначений в додатку № 70 від 08.07.2020 року до Договору. В свою чергу, Позивач зобов`язувався оплачувати надані послуги страхування у строки та на умовах, передбачених Договором. У розділі 7 частини І договору та п. 4.1.1 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) встановлено, що застрахованим є зокрема, ризик пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного транспортного засобу (ТЗ) внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди). У відповідності до п. 5.1 Договору страховий випадок - передбачена договором подія (ризик, визначений страхувальником в частині 1 Договору), що відбулася в період дії договору, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу на умовах цього Договору Згідно п. 11.1.1 Договору страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах, передбачених договором. У пункті 13.1 Договору сторони погодили перелік документів, які страхувальник повинен надати страховику з метою одержання страхового відшкодування. Страховик в межах страхової суми компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та пов`язані з компенсацією за втрату або за відновлювальний ремонт ТЗ/ДО, шляхом виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору (п. 5.2 договору). Відповідно до п. 7.3 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) лімітом відшкодування по КАСКО та/або за кожним ТЗ є страхова сума за кожним ТЗ, зазначена у додатку до договору страхування. Страхова сума є агрегатним лімітом відшкодування страховика по всіх страхових випадках, що відбулись під час дії договору. Договір вважається виконаним і припиняє свою дію з моменту виплати сумарного страхового відшкодування в розмірі, еквівалентному розміру страхової суми за мінусом франшизи по всіх страхових випадках, що сталися за договором. Договір діє до кінця обумовленого в частині І терміну в межах різниці між страховою сумою і розміром виплачених страхових відшкодувань, тобто страхова сума зменшується на розмір виплачених відшкодувань. Страхова сума може бути відновлена до початкового розміру шляхом внесення відповідних змін до договору та сплати додаткового страхового платежу. Як вбачається з додатку № 70 від 08.07.2020 до Договору № 078 999/920/190001043, сторони погодили страхову суму для транспортного засобу "MAN TGM 12.250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 1 300 000, 00 грн, що підтверджується підписами та скріпленням печаток з обох сторін. Згідно з п. 8.1-8.3 договір укладається на строк, визначений в частині І договору. Строк дії може поділятися на періоди. Період страхування (період дії Договору) - частина строку, протягом якого діє договір. Договір набирає чинності з моменту, вказаного як початок строку дії договору, але не раніше 00 годин 00 хвилин дня наступного за днем надходження страхового платежу (першого платежу) в повному розмірі на поточний рахунок або в касу страховика чи його представника або через інші платіжні системи, дозволені законодавством України і які запроваджені у страховика, якщо інше не погоджено письмово сторонами. У додатку № 70 від 08.07.2020 до Договору № 078 999/920/190001043 визначено строк дії цього договору з 14.07.2020-13.07.2020. 06.01.202 року о 04 год. 25 хв. у м. Дніпро, на вул. Донецьке шосе, в районі е/о №405, водій автомобіля Toyota Corolla державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав за межі проїзної частини, продовжив неконтрольований рух, де скоїв зіткнення з автомобілем "MAN TGM 12.250" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ПП «Транс Логістик» ОСОБА_2 , чим спричинив зазначеним транспортним засобам анічні пошкодження та завдав матеріальних збитків. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2021 року по справі 202/1172/21, водія автомобіля Toyota Corolla державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та п.2.10,12.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року В результаті ДТП вантажний автомобіль автомобіля «MAN TGM 12.250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ПП «Транс Логістик» ОСОБА_2 , отримав значні механічні пошкодження з матеріальними збитками. Суд звертає увагу, що відповідач не заперечив та не спростував той факт, що водій ОСОБА_1 є винним у ДТП та завдав майнової шкоди страхувальнику позивача при використанні транспортного засобу. 11.01.2021 року Приватне підприємство «Транс Логістик» повідомило Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про ДТП, яка може бути визнана страховим випадком, надіславши відповідну письмову заяву-повідомлення. Пункт Договору 12.5 передбачає, що «Страхувальник повинен здійснювати відновлювальний ремонт, пошкодженого ТЗ лише на СТО, погодженою із Страховиком. Сторони домовились, що за цим Договором погодженими із Страховиком вважаються всі СТО, на яких відповідно до вимог заводу - виробника ремонтуються застраховані ТЗ після страхових випадків. Дана умова діє тільки для транспортних засобів, що знаходяться на обслуговуванні дилера MAN, SCANIA.» Відповідно до рахунку фактури № DNZ_TEF-2100038 від 06.01.2021, вартість робіт та запчастин, необхідних для ремонту транспортного засобу складає 194 509, 37 грн (з ПДВ). Проте, відповідач не надав жодних зауважень стосовно цього рахунку, та визначеної вартості цього ремонту, та не здійснив жодної оплати стосовно пошкодження автомобіля. За твердженнями позивача, спір у справі виник через неправомірну відмову відповідача у здійсненні страхового відшкодування, у зв`язку з чим, на думку Приватного підприємства "Транс Логістик" наявні правові підстави для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" страхового відшкодування у розмірі 194 509, 37 грн. в судовому порядку. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, розглянувши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги Приватного підприємства "Транс Логістик" об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України). Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором страхування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 67 Цивільного кодексу України та Закону України "Про страхування". За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування"). Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону (ч. 2 ст. 991 Цивільного кодексу України). Так, підпунктом 16.1.11 пункту 16.1 Договору визначено однією із підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ (в редакції Додатку №2 "Протокол розбіжностей" до Договору). У даному випадку, суд вважає неправомірною відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу на підставі підпункту 16.1.11 пункту 16.1 Договору з огляду на наступне. По-перше, пунктом 8.2. Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджених Головою Правління АТ "УПСК" від 31.03.2009 (надалі - Правила) передбачено, що для укладення Договору страхування Страхувальник пред`являє Страховику такі документи: документ про реєстрацію ТЗ, документ що підтверджує вартість ТЗ (довідка-рахунок, митна декларація тощо), документ що підтверджує вартість додаткового обладнання. Страхувальник - фізична особа надає паспорт, ідентифікаційний код, а юридична особа - довідку з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Державного комітету статистики України. Якщо Страхувальник не є власником ТЗ, він також повинен пред`явити документ, що надає йому право користування цим ТЗ. Пунктом 8.3. Правил встановлено, що при страхуванні ТЗ, перед укладанням, поновленням чи зміною умов Договору страхування Страхувальник зобов`язаний надати Страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду. Пункт 8.3 Правил кореспондується із пунктом 9.2.18 Правил, згідно якого передбачено обов`язок страхувальника надати транспортний засіб для огляду Страховику під час укладання Договору страхування.

Судом надано належну оцінку доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте посилання відповідача на відсутність акту огляду пошкодженого транспортного засобу не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування з огляду на те, що такий акт відповідно до умов п. 11.4.6. договору страхування складається самим страховиком (відповідачем) та його складання є обов`язком відповідача. Саме відповідач, як особа, яка відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, і повинна довести обґрунтованість причин відмови, а саме, що зі сторони позивача мало місце не тільки невиконання ним встановлених Законом обов`язків, а і що саме це невиконання призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Поряд з вищевикладеним, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні фактичні обставини справи, що свідчать про визначення відповідачем, як страховиком, страхової суми для транспортного засобу "MAN TGM 12.250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 1 300 000, 00 грн і погодження такого розміру страхової суми позивачем, що підтверджується додатком № 70 від 08.07.2020 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками. Отже, не зважаючи на твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку надати автомобіль "MAN TGM 12.250" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, відповідач все ж визначив страхову суму для вказаного автомобіля. З урахуванням викладеного, судом не приймають до уваги твердження відвідача про невиконання позивачем вищевказаного обов`язку. Положеннями ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Судом встановлено, що за умовами частини І договору франшиза за страховим випадком ДТП становить 0,00 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача, становить 194 509, 37 грн. Положеннями ст. 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи те, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми або обґрунтованих заперечень щодо розміру страхового відшкодування, з огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Транс Логістик" до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 194 509, 37 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю. Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Транс Логістик" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (вул. Кирилівська, буд. 40, м. Київ, 04080, ) на користь Приватного підприємства "Транс Логістик"(вул. Теплична, 27 С, смт. Слобожанське, м. Дніпропетровськ, 52005, ) суму страхового відшкодування у розмірі 194 509 (сто дев`яносто чотири тисячі п`ятсот дев`ять) грн 37 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 917 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн 54 коп

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 29.06.2021

Суддя Н.І. Ягічева