ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1929/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код 42399676)

до

публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський район, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, код 22927045)

про стягнення 250746526,18 гривень

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення 250746526,18 гривень, з яких: 245808984,73 гривень основний борг, 1338939,79 гривень 3% річних, 3598601,66 гривень інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами Рамкового договору постачання природного газу від 26.06.2020 № NGT-С27, на підставі якого у подальшому між сторонами 29.01.2021 укладено Індивідуальний договір № 2-02-ЦЕ до Рамкового договору, позивач передав відповідачу природний газ, з урахуванням послуг транспортування та плати за добовий небаланс, на загальну суму 247935851,57 гривень. Однак, відповідач в порушення своїх договірних зобов`язань за отриманий природний газ в повному обсязі не розрахувався внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості у розмірі 245808984,73 гривень, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Одночасно із пред`явленням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ПАТ «Центренерго», в межах ціни позову в розмірі 250746526,18 гривень, які знаходяться (обліковуються) на всіх рахунках ПАТ «Центренерго» в усіх банківських установах або інших кредитно-фінансових установах на території України.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник мотивує тим, що заявником встановлено, що у провадженні судів перебуває низка судових проваджень, відповідачем у яких виступає ПАТ «Центренерго». Крім того, заявник зазначає, відповідно до відомостей, що розміщенні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відносно ПАТ «Центренерго» обліковується понад 170 незавершених виконавчих проваджень. Аналізуючи вказані обставини, заявник зазначає, що ПАТ «Центренерго» має значну заборгованість перед власними контрагентами.

На думку заявника, наявність судових процесів та незавершених виконавчих проваджень підтверджує недостатність у ПАТ «Центренерго» активів для виконання прийнятих на себе зобов`язань перед власними кредиторами та, на переконання позивача, свідчить про недобросовісне ставлення відповідача до виконання прийнятих на себе зобов`язань перед кредиторами, перенаправлення ПАТ «Центренерго» потоків грошових коштів на закупівлю товарів для майбутніх періодів від інших постачальників, що в подальшому позбавить відповідача можливості здійснити погашення боргових зобов`язань перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 у справі № 914/1257/18, від 02.07.2019 № 910/16944/18).

Дослідивши матеріали та обставини справи, зміст позовних вимог, перевіривши доводи заявника щодо необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, у даному випадку, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно приписів ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову судом не встановлено, а за заявником не доведено існування фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Заявником не наведено обґрунтованих доводів щодо існуючих обставин, які вказують на ймовірне ускладнення або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення претензії. Також заявником не підтверджено належними та допустимими доказами наявності фактичних обставин, які свідчать про можливість невиконання судового рішення.

Водночас, суд звертає увагу заявника на те, що наявність інших судових спорів та виконавчих проваджень, у яких боржником є ПАТ «Центренерго», не є беззаперечним свідченням наявності підстав вважати, що виконання рішення у справі буде ускладнено, або унеможливлено.

Посилання заявника на недобросовісне ставлення відповідача до виконання прийнятих на себе зобов`язань перед кредиторами, перенаправлення відповідачем потоків грошових коштів на закупівлю товарів для майбутніх періодів від інших постачальників, не підтверджено жодними доказами.

До того ж у суду відсутні підстави достеменно стверджувати, що виконання відповідачем своїх обов`язків перед іншими контрагентами призведе до такого зменшення активів ПАТ «Центренерго», що вплине на здатність задовольнити кредиторські вимоги позивача.

Відтак, наведені заявником у заяві доводи є лише оціночними суб`єктивними судженнями без конкретних доказів, які б свідчили про можливе ухилення відповідачем від виконання своїх зобов`язань чи про вчинення дій, що у подальшому могли б призвести до зменшення обсягів наявних грошових активів, що може призвести до ускладнення виконання судового рішення.

З огляду на відсутність будь-яких доказів у справі, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, аргументи позивача є нічим іншим, як припущеннями.

Отже, саме лише припущення заявника, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, без надання жодних доказів, не є безумовною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. А заява позивача обґрунтована його власними припущеннями, що не є достатніми підставами для задоволення заяви про забезпечення позову, що зумовлює висновки суду про відмову у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 07.07.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Суддя Р.М. Колесник