УХВАЛА

м. Київ

30.06.2021Справа № 910/2010/19 (910/10320/19)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро"

про витребування майна

в межах справи № 910/2010/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Україна ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро"

про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від позивача: Гончаренко С.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/2010/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Україна ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" про визнання банкрутом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-агро" про витребування майна.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з видачі позивачеві товару (20,948 тонни КАРБАМІД UTEC 46 В БІГ БЕГАХ), право власності на який належить позивачу, зі складу відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" залишено без руху, зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви.

23.08.2019 р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/10320/19 за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 25.09.2019 р.

25.09.2019 р. від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" - арбітражного керуючого Пісної Дарії Володимирівни надійшло повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Протокольною ухвалою від 25.09.2019 р. відкладено підготовче засідання на 23.10.2019 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2019р. зупинено провадження у справі №910/10320/19 до вирішення питання про визнання/невизнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" у справі у справі №910/2010/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (ідентифікаційний номер 35472893).

Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 11.12.2019р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019р. скасовано. Справу №910/10320/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 справу №910/10320/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" про витребування майна передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2010/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.09.2020 справу № 910/10320/19 передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" про витребування майна в межах справи № 910/2010/19; позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначити підготовче засідання на 18.11.20; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 10.10.2020; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням ст. 166 ГПК України до 20.10.2020.

10.11.2020 від ліквідатора банкрута надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 відкладено розгляд заяви на 27.01.21.

27.01.2021 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 призначено розгляд заяви на 24.03.21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 відкладено розгляд заяви на 28.04.21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" про витребування майна в межах справи № 910/2010/19; призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" про витребування майна в межах справи № 910/2010/19 до розгляду по суті на 30.06.21.

В судовому засіданні розглянуто позовну заяву по суті.

Представник позивача надав пояснення, підтримав позовну заяву повністю.

Суд розглянувши позовну заяву, ухвалив її задовольнити повністю на підставі такого.

10.01.2018 між ДП «АГРОЦЕНТР ЄВРОХІМ-УКРАЇНА» (правонаступником якого є ДП «АГРОЦЕНТР УКРАЇНА») (Поклажодавець) та ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» (Зберігач) був укладений Договір відповідального зберігання №10/01/2018 (далі - Договір зберігання).

Відповідно до умов Договору зберігання, Зберігач зобов`язується здійснювати відвантаження Товару, який є власністю Поклажодавця Одержувачам Товару, згідно договорів, укладених з ними Поклажодавцем, на підставі його письмової заявки, з повідомленням Поклажодавця про виконання такої заявки протягом 12 годин.

Згідно з п.7.1.,7.2 Договору зберігання, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представника обох Сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по Договору, але не пізніше ніж 31.12.2018.

Внесення змін до Договору, може бути здійснене тільки за умови письмового погодження обох Сторін, засвідчене підписами уповноважених представників обох Сторін.

24.01.2018 між Поклажодавцем та Зберігачем був складений та підписаний Акт №1 приймання-передачі на відповідальне зберігання до Договору зберігання №10/01/2018 від 10.01.2018, відповідно до якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання продукцію, а саме: КАРБАМІД UTEC-46N в кількості 54,00 тонни, адреса складу Зберігача: с. Грузьке, Маловисківське шосе, 15, Кіровоградська обл., склад Лелеківка.

В подальшому, 17.04.2018, 14.05.2018, 15.05.2018, 16.10.2018, 18.06.2019 були укладені Договори поставки за умовами яких право власності на мінеральні добрива - КАРБАМІД UTEC-46N переходило до третіх осіб - покупців (ТОВ «АГРОЦЕНТР УКРАЇНА», ТОВ «ЛІХТЕН ГРУП», ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛДЖІ», ТОВ «КАЛЬВІНТОН»).

18.06.2019 між ТОВ «КАЛЬВІНТОН» (Постачальник) та ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛДЖІ» (Покупець) був укладений Договір №0000187 поставки за умовами якого Постачальник поставляє, а Покупець приймає мінеральні добрива (Товар). Найменування, кількість, ціна, строки поставки кожної партії Товару визначаються в додатках до даного Договору, які є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п.7.2. Договору №0000187, право власності на Товар, що поставляється за цим Договором переходить від Постачальника до Покупця в дату виписування видаткової накладної.

Згідно Додатку №1 від 18.06.2019 до Договору №0000187 від 18.06.2019, Постачальник передає в повну власність Покупця Товар, а саме: КАРБАМІД UTEC 46 В БІГ БЕГАХ, в кількості 20,948 тонн на загальну суму 236 720,78 грн.

Відповідно до п.1,2 Додатку №1 від 18.06.2019 до Договору №0000187, строк відвантаження товару - червень 2019 року за умови надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Умови оплати - 100% передплата згідно наданого рахунку. У випадку не отримання постачальником грошових коштів в указаний строк, Постачальник має безумовне право припинити поставку частини неоплаченої партії товару згідно цього додатку.

Відповідно до видаткової накладної №800 від 18.06.2019, ТОВ «КАЛЬВІНТОН» поставляє ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛДЖІ» 20,948 тонн карбаміду UTEC 46 В БІГ БЕГАХ, склад ТОВ «Імперія-Агро» (Лелеківка).

22.06.2019 ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛДЖІ» здійснило повідомлення ТОВ «Імперія-Агро» в якому вимагає негайно, але не пізніше 08.07.2019 видати ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛДЖІ» зі складу ТОВ «Імперія-Агро» (Лелеківка) 20,948 тонн карбаміду UTEC 46 В БІГ БЕГАХ.

Станом на даний час, ТОВ «Імперія-Агро» не видало ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛДЖІ» зазначений вище Товар.

Позивачем надано докази проведення покупцем 100% оплати за товар відповідно до умов п.1,2 Додатку №1 від 18.06.2019 до Договору №0000187 поставки від 18.06.2019.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі- продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, ТОВ «КАЛЬВІНТОН» поставило ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛОДЖІ» 20,948 тонни КАРБАМІД UTEC 46 в біг бегах, склад ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» (Лелеківка), на загальну суму 236720,78 гривень. ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛОДЖІ» набуло право власності на 20,948 тонни КАРБАМІД UTEC 46 в біг бегах, склад ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» (Лелеківка).

ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО» не виконано Повідомлення ТОВ «АГРОХІМТЕХНОЛОДЖІ» від 22.06.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 Цивільного кодексу України переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1), 4) ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Цивільного кодексу України нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3), 5) абз. 2 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 532 Цивільного кодексу України зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 2 ст. 936 Цивільного кодексу України договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 936 Цивільного кодексу України договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 937 Цивільного кодексу України договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 937 Цивільного кодексу України письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 949 Цивільного кодексу України річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігай відповідає на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 956 Цивільного кодексу України товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов`язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

На підставі вищевикладеного, позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 550,81 грн.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (місце знаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 14-Б, ідентифікаційний код юридичної особи: 35472893) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" (місце знаходження юридичної особи: 03127, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55-Г, ідентифікаційний код юридичної особи: 41896055) 20,948 тонни КАРБАМІД UTEC 46 в біг бегах.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (місце знаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 14-Б, ідентифікаційний код юридичної особи: 35472893) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімтехнолоджі" (місце знаходження юридичної особи: 03127, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55-Г, ідентифікаційний код юридичної особи: 41896055) 3 550,81 грн судового збору.

4. Видати наказ.

5. Копію ухвали направити учасникам провадження.

Повний текст ухвали складено 05.07.2021

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко