Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/425/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Забігайло Л.В. дов. від 18.06.2021 №207/16-21

від відповідача: Закатний О.О. дов. від 30.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського обласного центру зайнятості в особі Баранівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості

до Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю" Ріф-1"

про стягнення 16941 грн.40 коп.

Житомирський обласний центр зайнятості в особі Баранівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю" Ріф-1" про стягнення 16 941,40 грн коштів, виплачених в якості допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 09.06.2020 по 12.10.2020.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.06.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що СП у формі ТОВ "РІФ-1" здійснило поновлення на роботі ОСОБА_1 не за рішенням суду, а добровільно, в зв`язку з виявленням помилки при здійсненні внутрішнього контролю документів, після звернення ОСОБА_1 , про свідчить дата наказу про поновлення на роботі №355-к від 24.09.2020. Виплата заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.05.по 30.09.2020 була здійснена 23.10.2020.

Крім того, відповідач зазначає, що мирова угода між ОСОБА_1 та відповідачем , в якій було узгоджено всі інші питання щодо виплати компенсації за понесені витрати та моральну шкоду була підписана обома сторонами 09 листопада 2020.

Також, відповідач просить прийняти як доказ копію ухвали Баранівського районного суду Житомирської області справа №273/1416/20 від 09.11.2020 згідно якої позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача СП у формі ТОВ "РІФ-1" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної каліцтвом на виробництві залишено без розгляду.

Ураховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

22.06.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з міркуваннями відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. При цьому зазначає, що хоча наказ про поновлення на роботі ОСОБА_1 поновлює її з 30.04.2020, проте фактично він виданий 24.09.2020 - тобто через п`ять місяців. Інформація про існування такого наказу надійшла до Центру зайнятості 09.10.2020 не від роботодавця, а від ОСОБА_1 . Так само відповідачем підтверджується факт помилки при звільненні особи у відзиві. Це правопорушення було усунуте відповідачем тільки після звернення ОСОБА_1 за поновленням свого порушеного права до суду.

Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу. Натомість, при беззаперечно незаконному звільнені особи з роботи з вини роботодавця, чотирьохмісячному перебуванні її на обліку як безробітної, роботодавець не повідомив Центр зайнятості про факт її поновлення на роботі.

Таким чином, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 до Баранівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулася ОСОБА_1 та за відсутністю підходящої роботи їй було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в Баранівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості як безробітна з 09.06.2020 по 12.10.2020.

До настання страхового випадку ОСОБА_1 працювала на посаді складальника верху взуття у спільному товаристві у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Ріф-1" з 29.12.2017 по 30.04.2020.

ОСОБА_1 звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовною заявою до СП у формі ТОВ "РІФ-1", в якій просила визнати наказ про звільнення з роботи незаконним, поновити на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, заподіяну каліцтвом на виробництві.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 09.11.2020 у справі №273/1416/20 за заявою представника ОСОБА_1 вказану позовну заяву залишено без розгляду.

При черговому відвідуванні ОСОБА_1 повідомила спеціаліста центру зайнятості, що з 30.04.2020 її поновлено на посаді складальника верху взуття у СП у формі ТОВ "РІФ-1".

СП у формі ТОВ "РІФ-1" видано наказ від 24.09.2020 №355-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ", яким скасовано наказ про звільнення №193-к від 23.04.2020 в частині звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді складальника верху взуття цеху №1 Баранівської філії з 30.04.2020. А також наказано головному бухгалтеру ОСОБА_2 , розрахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за час вимушеного прогулу з 30.04.2020 по 24.09.2020 на підставі наказу №117 від 15.05.2020 "Про встановлення простою", відповідно до додатку №1 до даного наказу №117 від 15.05.2020 "Про встановлення" простою", відповідно до додатку №1 до даного наказу з 20.05.2020 - в розмірі 2/3 окладу ( від 2800 грн /1 міс) відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП.

За час перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_1 отримала компенсаційні виплати по безробіттю в сумі 18 903,70 грн, що підтверджується довідкою Баранівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості №102 від 03.02.2021.

10.11.2020 Баранівською районною філією Житомирського обласного центру зайнятості видано наказ від 10.11.2020 № 16 "Про повернення коштів гр. ОСОБА_1 " згідно якого у відповідності до п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" наказано повернути із СП у формі ТОВ "РІФ-1" суму виплаченого забезпечення та вартості наданих послуг безробітній ОСОБА_1

10.11.2020 з метою досудового врегулювання спору Баранівська районна філія Житомирського обласного центру зайнятості зверталась до СП у формі ТОВ "РІФ-1" з претензією про перерахування коштів у розмірі 18 903,70 грн.

У відповіді на претензію позивача відповідач зазначив про відсутність підстав для її задоволення.

На рахунок ОСОБА_1 були повернуті нею кошти у зв`язку з невчасним повідомленням про поновлення на роботі, на загальну суму 1 962,30 грн, що підтверджується довідкою Баранівська районна філія Житомирського обласного центру зайнятості №393 від 12.05.2021, тому розмір фактично виплачених коштів як допомога по безробіттю становить 16 941,40 грн.

Оскільки сума отриманої допомоги по безробіттю не повернена позивач звернувся до суду про стягнення з СП у формі ТОВ "РІФ-1" виплачених як допомога по безробіттю, в загальній сумі 16 941,40 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно з ч. 1 статті 7 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття одним із видів матеріального забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Таким чином, виходячи із змісту вищенаведеної норми, укладену мирову угоду між ОСОБА_1 та відповідачем , в якій було узгоджено всі інші питання щодо виплати компенсації за понесені витрати та моральну шкоду, можно вважати як визнання заявленого ОСОБА_1 позову у справі №273/1416/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Згідно абз. 10 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженої Постановою КМУ від 19.09.2018 №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу (розпорядження) про поновлення зареєстрованого безробітного на роботі.

Факт поновлення на роботі ОСОБА_1 наказом СП у формі ТОВ "РІФ-1" №355-к від 24.09.2020 свідчить про визнання роботодавцем звільнення незаконним.

Також, відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву, поданому до суду, не заперечується, що ОСОБА_1 було звільнено помилково.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було повідомлено позивача про прийняття на роботу ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що сума соціальної допомоги по безробіттю, виплачена позивачем ОСОБА_1 , стягнення якої є предметом даного позову, та виплата заробітної плати за період з 01.05.2020 по 30.09.2020, здійснена відповідачем 23.10.2020, є різні за своєю правовою природою.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути зі Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю" Ріф-1" (04073, м. Киїів, провулок Куренівський, 17, ) на користь Житомирського обласного центру зайнятості (10001, м. Житомир, вул. Київська,83 ) в особі Баранівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості ( 12701, Житомирська область, м. Баранівка, вул. Леваневського,47) -16 941,40 грн виплаченої допомоги по безробіттю та 2 270,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.07.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

Друк.

1- в справу

2-3 - позивачу Жит. обл. та Баран. філії (рек.)

4- відповідачу (рек.)