ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4628/21
за позовом Національної академії Служби безпеки України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Дорс", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 23680,00 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Національна академія Служби безпеки України звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Дорс" штрафні санкції у розмірі 23680,00 грн., з яких 12480 грн. - пеня та 11200,00 грн. - штраф.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору №559 від 10.07.2020 про закупівлю робіт за державні кошти в частині своєчасного виконання робіт.

Відповідач, у відзиві на позов, зазначає, що дійсно виконання капітального ремонту об`єкту відбулося з простроченням на 78 календарних днів. Однак, відповідач просить врахувати, що роботи виконані в повному обсязі, збитків позивачу у зв`язку із простроченням виконання робіт не завдано. Відповідач просить врахувати, що через 12 днів після укладення договору Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641, з 1 серпня до 19 грудня 2020 року на території України було встановлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV-2" та від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2". Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" від 17.03.2021 № 530-ІХ внесено зміни до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до яких карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України є форс-мажорною обставиною.

Відповідач зазначає, що через вищевказану хворобу значна частина працівників цеху, де виготовлялася продукція по договору, у тому числі - керівник цеху, перебували на лікуванні. Сертифікатом про форс-мажорні обставини Запорізької торгово-промислової палати № 2300-20-1939 від 09.12.2020 засвідчено, що вищевказані обставини непереборної сили тривали з 10.08.2020 до 18.11.2020. Про встановлення урядом країни карантинних обмежень відповідач повідомляв позивача листом №090920/1 від 09.09.2020, та намагався врегулювати ситуацію, що склалася, укладенням додаткової угоди, якою збільшити строк виконання робіт, на що позивач у листі № 29/16-9588/6 від 18.09.2020 відмовив.

Крім того, оскільки позивач не повідомив заздалегідь про необхідність підготовки прорізів, закладення штроб для забезпечення якісного монтажу воріт, відповідач був змушений виконувати додаткові роботи, які не входили до загальної вартості продукції та послуг: вставки з листового металу (усунення кривизни прорізів для якісного встановлення воріт); штроблення та закладення штроб; повторне зварювання кріплень; фарбування. До того ж, в ході виконання монтажних робіт у позивача виникла необхідність у поставці додаткового устаткування та виконанні додаткових робіт: встановлення декоративної перешкоди (захисного спецбар`єру); додаткові засуви та регелі.

Відповідач зауважує, що у зв`язку з цим, відповідач поніс додаткові витрати на обладнання, матеріали, паливо, на відрядження працівників та інше. При здачі виконаних робіт, представники позивача, з невідомих відповідачу причин, не з`явилися вчасно на об`єкти, що, в свою чергу, призвело до продовження відрядження працівників відповідача ще на одну добу та відповідних додаткових витрат. Загальна сума незапланованих на момент укладення договору витрат на додаткові роботи, обладнання та матеріали, які поніс відповідач, склала 30000,00 грн. Про викладені обставини відповідач зазначав позивачеві листом № 16032021-2 від 16.03.2021, до якого додавав підписаний з боку відповідача акт приймання-передачі виконаних додаткових робіт від 27.11.2020. Але позивач даний акт підписувати відмовився.

Відповідач стверджує, що вищевказані обставини, поряд з іншими, також стали причиною затримки виконання відповідачем робіт за договором.

Відповідач просить врахувати вказані обставини та зменшити розмір штрафних санкцій на 90 відсотків.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти зменшення розміру штрафних санкцій на 90 відсотків. По-перше позивач зазначає, що подана копія сертифікату Запорізької ТПП №23-20-1939 не стосується виконання зобов`язань відповідача перед позивачем. По-друге, відповідач подавши свою тендерну пропозицію повністю погодився з умовами тендерної документації, в тому числі із технічними вимогами та терміном виконання робіт, а тому доводи про виникнення необхідності у виконанні додаткових робіт позивач вважає безпідставними. Відповідач мав право внести зміни або відкликати свою тендерну пропозицію до закінчення строку її подання.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач підтримує викладене у відзиві клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 відкрито провадження у справі №904/4628/21, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у дані справі є: встановлення обставин укладення сторонами договору на закупівлю робіт за державні кошти, строк дії договору, умови та строк виконання робіт, наявність прострочення виконання робіт.

Так, судом встановлено, що 10.07.2020 між Національною академією Служби безпеки України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Дорс" (виконавець) укладено договір на закупівлю робіт за державні кошти №559, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець забезпечує відповідно до технічного завдання (додаток №1), зведеного кошторисного розрахунку, договірної ціни, локального кошторису та відомості матеріальних ресурсів (далі - кошторисна документація) (Додаток №2) та умов договору, власними і залученими силами, виконати роботи ДК 021:2015 код 45420000-7 "Столярні та теслярні роботи", а саме: капітальний ремонт секційного огородження об`єкту Академії по просп. В. Лобановського, 98 в м. Києві (виготовлення та монтаж відкотних автоматичних воріт в кількості 2 шт. та розпашних воріт у кількості 1 шт.) (далі - об`єкт) і передає їх замовнику у встановлений строк.

Склад та обсяги робіт, що доручаються виконавцю, визначені кошторисною документацією (Додаток №1), яка є невід`ємними частинами договору (п.1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору датою початку виконання робіт є дата підписання цього Договору. Роботи виконуються згідно графіку виконання робіт (додаток №2). Термін виконання робіт не пізніше 10 вересня 2020 року.

Строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у

Договір у разі виникнення наступних обставин:

- зміна обсягів і складу робіт;

- відсутність коштів у замовника;

- виникнення форс-мажорних обставин;

- зміна технічних умов та проектних рішень (п. 2.4 договору).

У відповідності з п. 2.5 договору роботи вважаються завершеними після підписання сторонами Акту здачі-приймання виконання робіт.

Договірна ціна робіт (Додаток №1) є твердою та визначається на основі зведеного кошторисного розрахунку, що є невід`ємною частиною договору і складає 160000,00 грн. з ПДВ. Оплата робіт буде проводитись за рахунок коштів державного бюджету. Уточнення твердої договірної ціни буде здійснюватися якщо замовник прийме рішення щодо уточнення договірної ціни та повідомить про нього виконавця протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного запиту повідомлення (п.п.3.1, 3.2 договору).

Згідно з п. 5.1 договору забезпечення робіт технічною документацією покладається на виконавця. Виконавець передає замовнику 3 комплекти технічної документації. Замовник протягом 1 робочого дня після отримання цієї документації перевіряє її комплектність, відповідність установленим вимогам та надає свої обґрунтовані зауваження (у разі їх наявності) виконавцю. Виконавець враховує ці зауваження (у разі їх обґрунтованості) протягом 1 робочого дня з дня одержання у строки, узгоджені із сторонами із врахуванням обсягу зауважень (п.5.2 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що забезпечення робіт матеріалами та устаткуванням необхідним для виконання робіт, передбачених цим договором, здійснює виконавець. Він зобов`язаний узгоджувати із замовником постачальників матеріалів та устаткування з наданням відповідних сертифікатів та паспортів. Виконавець зобов`язаний використовувати для виконання робіт матеріально-технічні ресурси, забезпечені відповідними технічними паспортами або сертифікатами, передавати на вимогу замовника копії сертифікатів, паспортів (п. 6.2 договору).

Згідно з п.8.1 договору фінансування робіт здійснюється за рахунок державних коштів та складає 160000,00 грн. з ПДВ, в т.ч. ПДВ 26666,67 грн. Розрахунки за виконані роботи проводяться після прийняття замовником закінчених робіт на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (п.8.2 договору).

У відповідності з п. 9.1 договору приймання-передача виконаних робіт буде здійснюватися відповідно до вимог нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію. Здача-приймання робіт оформлюється актом вводу в експлуатацію, в якому вказуються всі претензії до виконаних робіт (п. 9.2 договору).

За невиконання сторін або неналежне виконання зобов`язань за цим договором виконавець сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує замовнику збитки (зроблені з вини виконавця витрати, втрату або пошкодження його майна, неодержавні доходи) в сумі, не покритій штрафними санкціями, якщо інше не передбачено умовам цього договору.

Виконавець несе відповідальність за порушення зі своєї вини зобов`язань за цим договором:

- за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п.п.10.2, 10.3 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020, але до повного виконання зобов`язань за цим договором. Закінчення строку договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.п.14.1, 14.2 договору).

Сторонами підписано договірну ціну, зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, локальний кошторис №2-1-1, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загально виробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на виготовлення та монтаж відкотних автоматичних воріт в кількості 2 шт. та розпашних воріт у кількості 1 шт.

Також сторонами підписано графік виконання робіт, відповідно до якого роботи мають бути виконані до 10.09.2020.

Листом від 09.09.2020 №090920/1 відповідач звертався до позивача із листом щодо продовження строку виконання робіт до 09.10.2020 у зв`язку із запровадженням карантину.

Позивач у листі від 18.09.2020 №29/16-958816 відмовив у продовженні строку виконання робіт, оскільки в академії відсутні законні підстави щодо укладання додаткової угоди на продовження терміну виконання робіт за договором.

15.10.2020 позивач звертався до відповідача з листом, у якому вимагав у найкоротші терміни з моменту отримання цього листа спланувати роботу щодо виконання умов договору та повідомити дату його виконання.

Листом від 23.10.2020 №231020/02 відповідач звертався до позивача із листом, в якому повідомляв що відповідач звернувся до ТПП України про визнання форс-мажорних обставин, а також зазначав, що значна частина працівників цеху, де виготовляються ворота, зокрема, керівник цеху, знаходяться на лікарняному. Відповідач просив не розривати договір та зазначав, що до 10.12.2020 продукція буде виготовлена та поставлена.

На підтвердження виконання робіт за договором, 27.11.2020 сторонами підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року на суму 160000,00 грн.

Відповідно до виписки за 24.12.2020 позивачем сплачено на користь відповідача 160000,00 грн. за капітальний ремонт секційного огородження на підставі договору №559 від 10.07.2020 та акту №1 від 27.11.2020.

11.01.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією у якій зазначав про прострочення виконання робіт та вимагав сплатити штрафні санкції у сумі 23680,00 грн., з яких 12480,00 грн. пеня та 11200,00 грн. штраф.

У відповідь на претензію відповідач зазначив, що у вересні 2020 відповідач здійснив поставку воріт та приступив до їх монтажу. Оскільки позивач не повідомив заздалегідь про необхідність підготовки прорізів, закладення штроб для забезпечення якісного монтажу воріт, відповідач був змушений виконувати додаткові роботи, які не входили до загальної вартості продукції та послуг: вставки з листового металу (усунення кривизни прорізів для якісного встановлення воріт); штроблення та закладення штроб; повторне зварювання кріплень; фарбування. До того ж, в ході виконання монтажних робіт у позивача виникла необхідність у поставці додаткового устаткування та виконанні додаткових робіт: встановлення декоративної перешкоди (захисного спецбар`єру); додаткові засуви та регелі. Відповідач зауважив, що у зв`язку з цим, поніс додаткові витрати на обладнання, матеріали, паливо, на відрядження працівників та інше. При здачі виконаних робіт, представники позивача, з невідомих відповідачу причин, не з`явилися вчасно на об`єкти, що, в свою чергу, призвело до продовження відрядження працівників Відповідача ще на одну добу та відповідних додаткових витрат. Загальна сума незапланованих на момент укладення договору витрат на додаткові роботи, обладнання та матеріали, які поніс відповідач, склала 30 000,00 грн. Відповідач додавав підписаний з боку відповідача акт приймання-передачі виконаних додаткових робіт від 27.11.2020.

Вказаний акт позивачем не підписаний.

Позивач зазначає, що відповідачем роботи виконані з порушенням терміну виконання робіт на 78 днів, у зв`язку з чим нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 12480,00 грн. та штраф у розмірі 11200,00 грн.

Позивач зауважує, що відповідачем штрафні санкції за порушення строків виконання робіт не сплачені, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що склалися між сторонами за своєю правовою природою регулюються загальними положеннями про договір надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із умов договору (п.2.1) строк виконання робіт є таким, що настав 10.09.2020.

Відповідно до акту приймання передачі роботи виконані 27.11.2020.

Отже, роботи виконані з прострочкою на 78 календарні дні.

У зв`язку із допущенням відповідачем прострочки виконання робіт позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 12480,00 грн. та штраф у розмірі 11200,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Як зазначено вище, за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п.10.3 договору).

Так, до стягнення заявлено пеню за 78 днів прострочки у розмірі 12480,00 грн. та штраф у розмірі 11200,00 грн. (7% від вартості робіт).

Перевіркою розрахунків пені та штрафу помилок не виявлено.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що прострочки виконання робіт виникла через форс-мажорні обставини, зокрема, карантин. Також відповідач зазначає про те, що виникла необхідність у поставці додаткового устаткування та виконанні додаткових робіт, а також позивач з невідомих відповідачу причин, не з`явилися вчасно на об`єкти, що, в свою чергу, призвело до продовження відрядження працівників відповідача ще на одну добу та відповідних додаткових витрат.

Суд звертає увагу, що поданий відповідачем сертифікат Запорізької ТПП №23-20-1939 стосується іншого договору за участю відповідача та іншого контрагента, яким не є позивач. Отже вказаний сертифікат не може бути прийнятий як доказ наявності форс-мажорних обставин. У подальшому з цим погодився і відповідач, але зазначив, що вказаний доказ підтверджує загальний стан справ у відповідача у зазначений період.

Також суд зазначає, що питання встановлення розміру стверджуваних додаткових витрат відповідача не входять в предмет судового розгляду і можуть бути предметом самостійного позову.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже прострочення має місце, але враховуючи виключні обставини, якими є неспіврозмірність штрафних санкцій з вартістю виконаних робіт, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних сум.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 звернула увагу на наступне.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу та пені, що підлягають стягненню з наступних підстав.

Нарахований штраф та пеня у загальному розмірі 23680,00 грн. складає майже 15% вартості виконаних робіт та є явно неспіврозмірним з вартістю робіт.

Враховуючи викладене, суд вважає дані обставини винятковими, що дають підстави для зменшення пені та штрафу, які підлягають до стягнення, а саме пені до 11000,00 грн., а штрафу ло 10000,00 грн.

При цьому суд акцентує увагу на неможливості подальшого зменшення розміру пені та штрафу, оскільки у такому випадку вже буде нівелюватися принцип свободи договору, що є недопустимим. Відповідач добровільно погодився на такі умови договору.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 21000,00 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

При розподілі сум судового збору суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (штрафу, пені) покладається на відповідача без урахування зменшення такої неустойки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Національної академії Служби безпеки України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Дорс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 23680,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Дорс" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, просп. Поштовий, 1, ідентифікаційний код 40907909) на користь Національної академії Служби безпеки України (03066, м. Київ, вул.. М. Максимовича, 22, ідентифікаційний код 20001823) пеню у розмірі 11000,00 грн. (одинадцять тисяч грн. 00 коп.), штраф у розмірі 10000,00 (десять тисяч грн.), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано - 09.07.2021

Суддя О.М. Крижний