ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/275/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Капітальне будівництво і ремонт»

до Військової частини НОМЕР_1

прo стягнення 4 518 277,13 грн.

Суддя А.Ю. Кошик
За участю секретаря судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:
позивача: Савицький Ф.В. та Кузнецов К.С.

відповідача: Ступак В.В.

Обставини справи:
Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Приватного підприємства «Капітальне будівництво і ремонт» (надалі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач) прo стягнення 4 518 277,13 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі № 911/275/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.03.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 01.03.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 491 від 24.02.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 02.03.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву б/н від 02.03.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2021 року підготовче засідання відкладено на 18.03.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 17.03.2021 від позивача надійшло клопотання б/н від 17.03.2021 року про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2021 року підготовче засідання відкладено на 01.04.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 18.03.2021 року відповідачем подано заяву № 670 від 17.03.2021 року про закриття провадження у справі.

До канцелярії Господарського суду Київської області 29.03.2021 від позивача надійшло заперечення на заяву про закриття провадження у справі б/н від 24.03.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 13.04.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 05.04.2021 року від позивача надійшло клопотання б/н від 31.03.2021 року про долучення документів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 13.04.2021 року представники позивача позовні вимоги підтримали. Представник відповідача заявив клопотання про призначення судової експертизи, яке було відхилено судом як необґрунтоване.

Згідно з п. 3 ч.2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 13.04.2021 року вирішено питання, зазначені в ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст.177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 13.05.2021 року.

В судовому засіданні 13.05.2021 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 27.05.2021 року.

В судовому засіданні 27.05.2021 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 27.05.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, 04.07.2019 року відповідно до рішення Тендерного комітету Військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №52, переможцем торгів по предмету «Збірно-розбірна модульна будівля спеціального призначення з площинних та лінійних елементів» було визнано цінову пропозицію ПП «Капітальне будівництво і ремонт».

20.07.2019 року між Військової частини НОМЕР_1 (відповідач, Замовник) та Приватним підприємством «Капітальне будівництво і ремонт» (позивач, Постачальник) укладено Договір №37 про закупівлю товарів за державні кошти (далі - Договір) на загальну суму 11 180 000 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується з дати укладення Договору по 30.10.2019 року виконати вимоги даного Договору, а саме надати Замовнику Збірно-розбірну мобільну будівлю спеціального призначення з площинних та лінійних елементів (далі Товар), яка відповідає вимогам Технічного завдання (Додаток 2), в кількості визначеній Специфікацією до Договору, а Замовник прийняти та оплатити товар, який постачається згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. Договору найменування товару: код ДК 021:20-5 «Збірно-розбірна мобільна будівля спеціального призначення з площинних та лінійних елементів». Кількість ціна за одиницю товару, строки поставки зазначаються у Специфікації до Договору. Ціна товару є незмінною протягом дії договору, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Згідно Специфікації (додаток №1) до Договору кількість замовленого Товару складає 2 (дві) одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів (далі - Збірно-розбірна модульна будівля). Місце поставки товарів: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н., с.Дівички, вул.Артилеристів, 1 за юридичною адресою Військової частини НОМЕР_1 (п. 5.2 Договору).

Ціна договору становить 11 180 000,00 грн. (з ПДВ). Сума цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Сума на товар встановлюється у національній грошовій одиниці України. Умови договору не повинні відрізнятись від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі та не повинні змінюватись після підписання Договору до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків визначених ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та умовами даного Договору (п. 3.1. 3.4. Договору).

Як зазначає позивач, у відповідності до вимог розділу 5 Договору №37 від 20.07.2019 року (зі змінами) 10.12.2019 року ПП «Капітальне будівництво і ремонт» здійснило поставку та монтаж однієї одиниці «Збірно-розбірної модульної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів» на загальну суму 5 584 410, 00 грн.

Прийняття вказаної будівлі було здійснено без зауважень, що підтверджується підписаними між сторонами Актом приймання-передачі №1, видатковою накладною №83 від 10.12.2019 року та проведеною в цей же день на підставі виставленого рахунку №80 оплатою на підставі платіжного доручення №1687.

26.12.2019 року ПП «Капітальне будівництво і ремонт» здійснило на користь Військової частини НОМЕР_1 поставку товару, з якого складається друга одиниця Збірно-розбірної будівлі відповідно до видаткової накладної №87 на загальну суму 2 155 655 грн. з ПДВ, а також видаткової накладної №88 на загальну суму 3 428 755 грн. з ПДВ. Загальна сума - 5 584 410, 00 грн.

Перелік поставленого товару відповідно до видаткових накладних №87 та №88 складає 7 позицій, що повністю узгоджуються із погодженою між сторонами Специфікацією (зі змінами) на поставку складових другої одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі.

Одночасно з Товаром 26.12.2019 року ПП «Капітальне будівництво і ремонт» передало Військовій частині НОМЕР_1 документи, що стосуються Товару, а саме: видаткові накладні №87, №88, акт приймання-передачі товару на другу одиницю Збірно-розбірної модульної будівлі, а також рахунок на оплату. Видаткова накладна №88 також направлялась на електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 (за даними офіційного сайту).

На наступний день Військовою частиною НОМЕР_1 було частково проведено оплату у розмірі 2 155 655 грн. з ПДВ відповідно до видаткової накладної N87 на підставі платіжного доручення №1885 від 27.12.2019 року, видаткова накладна №88 на загальну суму 3 428 755 грн. з ПДВ. залишилась не оплачена.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.9. Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних силах України, затвердженої наказом МОУ №905 від 19.12.2014 року, на зворотному боці первинних документів на придбання товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти ставляться відмітки начальників відповідних служб забезпечення, бухгалтерів фінансової служби та матеріально відповідальних осіб щодо оприбуткування предметів закупівлі, підтвердження факту їх отримання та взяття на відповідальне зберігання.

На виконання зазначеної Інструкції в період з 14.01.2020 року по 18.01.2020 року представниками Замовника, начальником служби КЕС Військової частини НОМЕР_1 було підписано Акти на закриття прихованих робіт по другій одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі. Саме цією особою було також здійснено прийняття Товару та підписання видаткової накладної №87 від 26.12.2019 року на суму 2 155 655,00 грн., яка визнається відповідачем і оплачена. Позивач пояснює, що зазначені Акти стосувались технічного обстеження системи протипожежного захисту, гідравлічних випробувань мереж водопостачання, гідравлічних випробувань та налагодження мереж теплопостачання, що узгоджуються із п.п. 2.6., 2.7 погодженої між сторонами Специфікації.

29.01.2020 року відповідачем було отримано та зареєстровано за вх.№141 повідомлення про те, що станом на 26.01.2020 року умови Договору №37 від 20.07.2019 року виконано у повному обсязі, позивачем поставлено та змонтовано 2 одиниці «Збірно-розбірної модульної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів», інженерні мережі перевірені та працездатні у повному обсязі. Одночасно з цим, командиру Військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_1 було повторно надано видаткову накладну №88 від 26.12.2019 року, а також рахунок на оплату. Отримання зазначених документів було засвідчено підписом, що міститься на звороті листа за вх.№141 від 29.01.2020 року.

Пунктом 6.1. Договору на замовника покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари, приймати поставлені товари згідно з видатковими накладними або іншими документами, які передбачені чинним законодавством, за умови відповідності якості, передбаченої в п. 2.1. цього договору, повідомляти Постачальника про дефективний товар або про товар, що не відповідає умова цього Договору письмову під час прийому товару.

Як зазначає позивач, жодну із вказаних дій на момент подання даного позову Військовою частиною здійснено не було, на надані ПП «Капітальне будівництво і ремонт» документи, що підтверджують факт поставки товару, відповідач належним чином не реагував, акт приймання-передачі уповноваженими особами підписано не було, оплати за поставлений товар не здійснено.

Також позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору 24.02.2020 року на адресу відповідача було направлено претензію з проханням підписати та повернути примірники документів (рахунок, накладну, акт приймання-передачі), які підтверджують факт постачання товару та були надані ПП «Капітальне будівництво і ремонт» для Військової частини НОМЕР_1 . Позивач також наголошував про необхідності здійснення оплати за поставлений Товар на загальну суму 3 428 755,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, Військова частина НОМЕР_1 фактично утримує поставлений та змонтований на її користь Товар, а саме другу одиницю Збірно-розбірної модульної будівлі на загальну суму 5 584 410,00 грн. (оплачену лише частково на суму 2 155 655 грн.), обмежує доступ до неї, відмовляється досягати домовленостей.

Крім того, позивач в позові зазначає, що у березні 2020 року звертався до Господарського суду Київської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення боргу, штрафу, пені та 3% річних за Договором №37 від 20.07.2019 року. Відповідний позов розглядався у справі № 911/680/20, рішенням в якій відмовлено в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження направлення Видаткової накладної №88 від 26.12.2019 року, рахунку на оплату на юридичну адресу Військової частини НОМЕР_1 , а також відсутній акт приймання передачі по другому об`єкту (збірно-розбірної модульної будівлі).

Позивач зазначає, що з врахуванням наведених в рішенні суду у справі № 911/680/20 обставин, позивач листом №04/12 від 04.12.2020 року направив на адресу Військової частини НОМЕР_1 первинні документи, а саме видаткову накладну №88 від 26.12.2019 року, акт приймання-передачі товару на другу одиницю Збірно-розбірної будівлі від 26.12.2019 року, а також рахунок на оплату №84 від 26.12.2019 року, які просив підписати та оплатити.

У відповідь на вказаний лист Військова частина НОМЕР_1 листом №3486 від 24.12.2020 року повідомила, що залишає його без задоволення, а також вказала що розрахунки за поставлений товар матимуть місце після поставки товару та його монтажу, у зв`язку з чим просила організувати роботу щодо належної здачі об`єкта.

Після чого позивач надіслав на адресу відповідача лист за №22/12 від 22.12.2020 року, в якому зазначив, що станом на 26.01.2020 року умови Договору №37 від 20.07.2019 року ПП «Капітальне будівництво і ремонт» виконано у повному обсязі, поставлено та змонтовано 2 (дві) одиниці «Збірно-розбірної модульної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів», інженерні мережі перевірені та працездатні у повному обсязі. У вказаному листі ПП «Капітальне будівництво і ремонт» в черговий раз просило прийняти фактично поставлений товар. Відповідний лист було залишено без задоволення.

З огляду на викладене, позивач також наголошує на недобросовісній поведінці відповідача Військової частини НОМЕР_1 , яка шляхом використання свого особливого становища утримує у себе поставлений та змонтований на її користь Товар, а також відмовляється від його належного прийняття та оплати, мотивуючи це відсутністю підписаних документів, стосовно яких сама ж зволікає з підписанням.

Також, позивач зазначає, що 27.08.2020 року на адресу Київського квартирно-експлуатаційного управління було направлено адвокатський запит з проханням повідомити інформацію стосовно поставки та монтажу двох одиниць Збірно-розбірних будівель.

У відповідь на вказаний адвокатський запит надійшов лист за №517/4645 від 28.08.2020 року з якого вбачається, що Командування військової частини НОМЕР_1 зверталось за №140 від 21.01.2020 року та №372 від 11.02.2020 року до Київського квартирно-експлуатаційного управління з приводу проведення розрахунків для подальшого проведення підключення блок-модулів до стаціонарних мереж теплопостачання, водопостачання та водовідведення. Також вказано, що дві одиниці блок-модулів підключені до системи теплопостачання, водопостачання, каналізації за постійною схемою без погодження з Київським квартирно-експлуатаційним управління. Станом на 28.08.2020 року блок-модулі на баланс та в експлуатацію Київському квартирно-експлуатаційному управлінню не передавались.

Зазначена відповідь за №517/4645 від 28.08.2020 року додатково підтверджує факт поставки та монтажу ПП «Капітальне будівництво і ремонт» двох одиниць Збірно-розбірних модульних будівель, а також спростовує твердження відповідача про відсутність модулів на території Військової частини НОМЕР_1 .

Також у відповідь на адвокатський запит від 31.08.2020 надійшов лист за №517/4680 від 02.09.2020 року з якого вбачається, що Київському квартирно-експлуатаційному управлінню 22.01.2020 року з листа командира стало відомо про те, що на території Військової частини НОМЕР_1 було встановлено два блок-модулі, а також надано зазначений лист за вих. №140 від 21.01.2020 року.

Згідно з п. 4.1. Договору розрахунки за Товар здійснюються шляхом оплати Замовником після пред`явлення Постачальником рахунка та накладної або іншого документа, який передбаченим чинним законодавством на оплату договору.

У зв`язку з чим, позивач наголошує, що документи, які є підставою для оплати, неодноразово надсилались відповідачу, зокрема, листом №04/12 від 04.12.2020 року, а також листом за №22/12 від 22.12.2020 року, однак залишені без оплати, що змусило позивача звертатись до суду з даним позовом.

Позивач в позові зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за Договором №37 від 20.07.2019 року шляхом поставки узгодженого Товару - 2 одиниць Збірно-розбірних мобільних будівель та їх монтажу, однак відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленого товару своєчасно та в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 3 428 755,00 грн.

Враховуючи, що позивач 26.01.2020 року завершив монтаж окремих елементів 2-ї Збірно-розбірної модульної будівлі, поставлених на територію Військової частини НОМЕР_1 в повному обсязі 26.12.2019 року, в цей день вважається виконаним зобов`язання з поставки товару відповідачу, відповідно прострочення з оплати поставленого товару триває з 27.01.2020 року.

Станом на 18.01.2021 року за порушення строків оплати Товару позивач нарахував відповідачу пеню за 180 днів прострочення в розмірі 0,1% в сумі 617 175,90 грн. та штраф в розмірі 7% в сумі 240 012,85 грн.

Крім того, на підставі ч.2 ст.625 Цивільного корджексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 100 326,31 грн. 3% річних та 132 007,07 грн. інфляційних за період з 27.01.2020 року по 18.01.2021 року.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, зазначив, що позивачем не дотримано досудового порядку врегулювання спору, визначеного ч.6 ст.222 Господарського кодексу України, а саме недотримано місячного строку на розгляд відповідачем претензії, отриманої від позивача 29.02.2020 року.

Також, відповідач у відзиві стверджує про невиконання позивачем своїх обов`язків за Договором № 37 від 20.07.2019 року. Як зазначає сам відповідач, предметом договору є поставка товару, однак, згідно з п. 5.2. Договору поставка товару в повному обсязі включає в себе його монтаж в повному об`ємі, визначеному Замовником. Тобто, моментом поставки товару є його монтаж.

В той же час, відповідач наголошує, що Договір є договором поставки та не містить у собі положень договору підряду, виконання монтажних робіт повністю охоплюється договором поставки.

Щодо Актів на закриття прихованих робіт, відповідач зазначив, що такі Акти підписані не уповноваженою особою, про що свідчить відсутність довіреності Військової частини НОМЕР_1 , відповідно вони не мають юридичної сили.

Відповідач також стверджує, що повідомлення позивача вих. 29/01 від 29.01.2020 року не відноситься до правовідносин постачання Товарів, відповідно нездійсненні необхідні юридичні дії для підтвердження факту поставки Товару, що є порушенням умов поставки визначених Договором та Додатковими угодами до нього, згідно яких Постачальник зобов`язується з дати укладання Договору до 23.12.2019 року поставити Замовнику Товар, зазначений у Специфікації до Договору.

У зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань за Договором, було висунуто претензію. Окрім цього позивач після повідомлення за вих. 29/01 від 29.01.2020 не надав представника та не назначив дати для здійснення прийняття Товару та не представив визначені Договором та вимогам ДСТУ Б.2.2-22:2008 БУДІВЛІ МОБІЛЬНІ ІНВЕНТАРНІ, документи для здійснення прийому Товару у відповідності до пункту 5.3 Договору.

Відповідач заперечує твердження позивача, про те, що ПП «Капітальне будівництво і ремонт» свої зобов`язання за Договором від 20.07.2019 № 37 виконало належним чином. При цьому, відповідач наполягає на тому, що позивач не виконав свої зобов`язання за Договором та діючим законодавством.

Однак, відповідач не наводить жодних конкретних обставин чи недоліків виконання, факт поставки та знаходження другої одиниці модульної будівлі на його території по суті не заперечує.

Відповідач також зазначає, що позовні вимоги вже були предметом розгляду у справі Господарського суду Київської області за позовом ПП «Капітальне будівництво і ремонт» до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за Договором №37 (справа №911/680/20), в якій суд визначив, що згідно з п.4.1. Договору сторони погодили, що розрахунки за поставлений товар проводяться після поставки товару і монтажу (зборки) відповідно до пункту 5.1. цього Договору шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником рахунка та накладної або іншого документу, який передбачений чинним законодавством на оплату товару. Отже, саме з моменту отримання відповідного документу на оплату у відповідача і виникає обов`язок щодо оплати поставленого та/або змонтованого товару.

На всі звернення позивача відповідач надавав відповідь, що розрахунки за поставлений товар матимуть місце та можливі після поставки товару і належного монтажу (зборки) відповідно до пункту 5.1 Договору за умови повного виконання ПП «Капітальне будівництво і ремонт» своїх зобов`язань за Договором.

При цьому, відповідач визнає факти надісланням позивачем Акту приймання-передачі від 26.12.2019 року; Видаткової накладної №88 від 26.12.2019 року; Рахунку на оплату №84 від 26.12.2019 року, які повертались позивачу без виконання на підставі п. 6.2.4 Договору.

Також відповідач у відзиві на позов зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі (про що також подавав окрему заяву у справі), оскільки вважає позовні вимоги тотожними позовним вимогам, які розглядались у справі Господарського суду Київської області № 911/680/20.

Зокрема, відповідач стверджує, що у справах №911/275/21 та № 911/680/20 позови подані між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій заперечував наведені відповідачем аргументи та надав додаткові пояснення по суті спору.

Позивач зазначає, що після належним чином здійсненої поставки Товару для другої одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі відповідно до видаткових накладних №87, 88, акту приймання-передачі Товару від 26.12.2019 року, а також здійснення 26.01.2020 року її монтажу, про що відповідача було повідомлено листом за вх №141 від 29.01.2020 року, позивач намагається отримати оплату відповідно до Договору №37 від 20.07.2019 року.

Починаючи з січня 2020 року на адресу відповідача було надіслано: лист вх№141 від 29.01.2020 року; претензію від 24.02.2020 року; лист вих.№04/12 від 04.12.2020 року; лист вих. №22/12 від 22.12.2020 року; лист вих.№18/01 від 18.01.2021 року, в яких позивач неодноразово просив підписати та повернути видаткову накладну №88 від 26.12.2019 року, акт приймання-передачі товару на другу одиницю Збірно-розбірної модульної будівлі від 26.12.2019 року, акт приймання-передачі другої одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі, рахунок на оплату №84 від 26.12.2019 року, а також провести доплату вартості 2-ї одиниці Товару на суму 3 428 755 грн.; також позивач з метою дійсного досудового врегулювання спору просив відповідача повідомити дату та час приймання другої одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі для з`явлення уповноваженого представника ПП «Капітальне будівництво і ремонт».

Однак, відповідач ухиляється від вирішення питання про прийняття Товару та робіт в установленому порядку, безпідставно посилається на необхідність належного виконання договору, не зазначаючи при цьому жодних конкретних обставин, недоліків та дій, які необхідно вчинити.

Зокрема, позивач наголошує на суперечливості позиції відповідача та ухиленні від прийняття здійсненого позивачем виконання Договору, про що свідчить, зокрема, зміст листа відповідача вих. №210 від 01.02.2021 року, в якому вказано, що визначення дати приймання другої одиниці ЗРМБС буде можливим після поставки та монтажу Товару. В той же час, як стверджує позивач і по суті не заперечує відповідач, поставка та монтаж фактично здійснені позивачем і обидва житлові модулі знаходяться на території відповідача і підключені до комунікацій.

Також, позивач звертає увагу на відповідь відповідача на претензію за №672 від 20.03.2020 року, в якій зазначено, що при визначенні дати прийому необхідно врахувати карантин, який діє на території України.

У зв`язку з чим, позивач зазначає, що саме відповідач зволікає з прийняттям запропонованого позивачем виконання, що з огляду на ст.613 Цивільного кодексу України свідчить про прострочення кредитора відповідача.

Всупереч умовам договору, а також актам цивільного законодавства Військова частина НОМЕР_1 з моменту повідомлення її листом за вх.№141 від 29.01.2020 року про готовність 2-ї одиниці Товару свідомо ухиляється від його прийняття та, як наслідок, здійснення оплати.

Про факт отримання відповідачем листа за вх. №141 від 29.01.2020 року та обізнаність з його змістом свідчить крім вімітки на звороті, також і відповідадь відповідача № 672 від 20.03.2020 року.

Суд критично оцінює позицію відповідача, що саме позивач мав визначити дату прийняття товару. Зокрема, товар вже знаходився на території відповідача і з переписки сторін вбачається, що саме позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про підписання первинних документів, в той час, як відповідач по суті факт знаходження на його території другої одиниці модульної будівлі не заперечував і не висловлював зацікавленості у виконанні Договору на його користь, тобто зволікав з вирішенням відповідного питання. Крім того, матеріали справи не містять звернень відповідача до позивача з вимогами виконати умови Договору чи усунути недоліки виконання.

Щодо заперечень відповідача стосовно підписання Актів на закриття прихованих робіт, позивач зазначає, що відповідні Акти підписані співробітником відповідача, який приймав інші товари та роботи, які оплачені відповідачем (відповідно визнані). Крім того, перевищення повноважень породжує правові наслідки в разі подальшого визнання правочину уповноваженою особою.

На виконання Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних силах України, затвердженої наказом МОУ №905 від 19.12.2014 року в період з 14.01.2020 року по 18.01.2020 року представниками Замовника, начальником служби КЕС Військової частини НОМЕР_1 було підписано акти на закриття прихованих робіт по другій одиниці Збірно-розбірній мобільній будівлі. Саме цією ж особою було здійснено прийняття Товару та підписання видаткової накладної №87 від 26.12.2019 року на суму 2 155 655,00 грн., яка оплачена. Зазначені акти стосувались технічного обстеження системи протипожежного захисту, гідравлічних випробувань мереж водопостачання, гідравлічних випробувань та налагодження мереж теплопостачання (звертаємо увагу суду, що зазначені роботи чітко узгоджуються із п.п. 2.6., 2.7 погодженої між сторонами Специфікацією (зі змінами).

Усі необхідні документи, в тому числі сертифікат № UА.032.СС.0002-20 від 14.01.2020 року надавались Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наданих позивачем листів за №04/12 під 04.12.2020 року, №22/12 від 22.12.2020 року, №18/01 від 18.01.2021 року.

Про факт виконання ПП «Капітальне будівництво і ремонт» зобов`язань за Договором №37 від 20.07.2019 року в частині поставки та монтажу другої одиниці Товару у повному обсязі свідчить також той факт, що Командування військової частини НОМЕР_1 зверталось за вих. № 140 від 21.01.2020 року та №372 від 11.02.2002 року до Київського квартирно-експлуатаційного управління з приводу проведення розрахунків для подальшого проведення підключення блок-модулів до стаціонарних мереж теплопостачання, водопостачання та водовідведення. Також Київське КЕУ вказало, шо дві одиниці блок-модулів знаходяться на території Військової частини НОМЕР_1 та підключені до системи теплопостачання, водопостачання, каналізації за постійною схемою без погодження з Київським квартирно-експлуатаційним управління.

Вказане спростовує твердження Військової частина НОМЕР_1 щодо того, що ПП «Капітальне будівництво і ремонт» не виконало свої зобов`язання із поставки та монтажу другої одиниці Товару. В іншому випадку вказані дві одиниці Збірно-розбірних модульних будівель не могли б бути підключені до систем теплопостачання, водопостачання, каналізації, що вказує на їх експлуатацію, а також на те, що Військова частина НОМЕР_1 свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

Щодо тверджень відповідача про тотожність позовів у справах № 911/275/21 та № 911/680/20, позивач пояснив, що у рамках позову у справі № 911/275/21 позивач фактично усунув обставини, які стали підставою для відмови у позові у справі № 911/680/20 про стягнення з Військової частина НОМЕР_1 заборгованості за поставлений товар за Договором №37 від 20.07.2019 року, а саме: належним чином направив первинні документи, які стосуються поставки, а також є підставою для оплати Товару; надав докази, які на час розгляду справи № 911/680/20 не існували, а про їх існування позивачу відомо не було, а саме відповідь за №517/4645 від 28.08.2020 року, яка підтверджує доводи про те, що ПП «Капітальне будівництво і ремонт» дійсно здійснило поставку та монтаж двох одиниць Збірно-розбірних будівель; після завершення монтажу та направлення документів, які є підставою для оплати отримав від Військової частини НОМЕР_1 лист за №3486 від 24.12.2020 року, яким в оплаті було відмовлено.

Таким чином, після винесення рішення у справі №911/680/20 від 04.08.2020 року змінились фактичні підстави позову, а саме юридичні факти, які вказують на належне направлення документів та є підставою для оплати та, як наслідок, створюють нові фактичні обставини.

Також, позивачем в ході розгляду спору було проведено на його замовлення судову будівельно-технічну експертизу та надано Висновок № 840/021 від 31.03.2021 року.

Судом встановлено, що експертиза проведена судовим експертом Власюком Володимиром Володимировичем (Свідоцтво № 1566 від 23.03.2012 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) на підставі заяви Приватного підприємства «Капітальне будівництво і ремонт» від 02.03.2021 року з проханням провести судову будівельно-технічну експертизу у справі №911/275/21.

На вирішення експертизи ставились питання:

- Чи наявна на території Військової частини НОМЕР_1 , що розташована в с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, друга одиниця Збірно-розбірної мобільної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів, яка поставлена згідно Договору № 37 від 20.07.2019року? Якщо наявна, то чи відповідають її основні технічні характеристики умовам зазначеного Договору?

- В який період був проведений монтаж Збірно-розбірних модульних будівель спеціального призначення з площинних та лінійних елементів на території військової частини НОМЕР_2 , що розташована в с. Дівички Переяслав- Хмельницького району Київської області, згідно Договорів підряду № 022/07-19 та № 022/07-19-2 від 22.07.2019року?

Відповідно до поставлених питань, об`єктами дослідження є: збірно-розбірні мобільні (модульні) будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів, що розташовані на території військової частини НОМЕР_1 в с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, у тому числі договірна, проектно-технічна, виконавча та дозвільна документація на дані об`єкти, які містяться в наданих на дослідження матеріалах.

Експертиза проводилась експертом з будівельно-технічної (оціночно-будівельної) експертизи ОСОБА_2 , який має повні вищі будівельно-технічну та землевпорядну освіти, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», експертну кваліфікацію за спеціальностями 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7 «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд» (свідоцтво №1566 від 23.03.2012 року, видане рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства Юстиції України, строк дії до 20.04.2021р), стаж експертної роботи - 9 років. Висновок підготовлено для подання до Господарського суду Київської області.

Як визначено ч.3 ст.98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Також, ч. 1ст. 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Як визначено п.2 ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі в разі, зокрема, якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як вбачається з наданого позивачем до суду Висновку експертизи № 840/021 від 31.03.2021 року, обстеження об`єкту проводилось 09.03.2021 року на території відповідача в присутності представників позивача та відповідача. В ході експертизи в становлено, що на території Військової частини НОМЕР_1 , що розташована в с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області наявна друга одиниця Збірно-розбірної мобільної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів, яка поставлена згідно Договору № 37 від 20.07.2019 року.

Основні технічні характеристики наявної Збірно-розбірної мобільної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів в цілому відповідають умовам Договору № 37 від 20.07.2019 року (з урахуванням додаткових угод).

Відповідно до наданої договірної та виконавчої документації, монтаж Збірно-розбірних модульних будівель спеціального призначення з площинних та лінійних елементів на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована в с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно Договорів підряду № 022/07-19 та № 022/07-19-2 від 22.07.2019 року, проведений у період з 22.07.2019 року по 10.01.2020 року.

Про достовірність викладених у Висновку експерта обставин також свідчать додані фото, на яких видно наявність двох змонтованих житлових блок-модулів.

Відповідач в ході розгляду спору не надав пояснень з приводу Висновку експерта, викладені в ньому обставини не заперечував та не спростував.

Відповідний Висновок експертизи відповідачем по суті не заперечений, натомість, відповідч заявляв клопотання про призначення судом будівельно-технічної експертизи. Відповідное клопотання було відхилено судом як безпідставне та не обґрунтоване, оскільки у справі наявний висновок експерта, який містить відповіді на питання, що мають значення для справи, і такий висновок відповідачем по суті не заперечується.

Щодо посилання відповідача на порушення порядку досудового врегулювання спору, суд зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке - виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі, судом досліджено та встановлено, що у справі №911/680/20 ПП «Капітальне будівництво і ремонт» заявлялось до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 3428755,00 грн боргу, 240012,85 грн штрафу, 137150,20 грн пені, 11241,82 грн 3% річних та 188 201,22 грн. вартості виконаних робіт монтаж інженерних мереж, що не враховані проектною документацією.

У справі ж № 911/275/21 заявлено до стягнення 3428755,00 грн. основного боргу, пеня, штраф, річні та інфляційні. При цьому, питання про стягнення вартості виконаних робіт монтаж інженерних мереж, що не враховані проектною документацією (188 201,22 грн.) в позові не заявляється, тому не підлягає розгляду в межах справи.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовим вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішення спору.

Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Судом встановлено, що у справах є тотожними правові підстави, в той час, як фактичні підстави відрізняються, зокрема, у справі наведено нові обставини та докази (які виникли вже після розгляду справи №911/680/20). У рамках вказаного позову позивач фактично усунув обставини, які стали підставою для відмови у позові у справі № 911/680/20 про стягнення з Військової частина НОМЕР_1 заборгованості за поставлений товар за Договором №37 від 20.07.2019 року, оскільки позивач: належним чином направив первинні документи, які стосуються поставки, а також є підставою для оплати Товару; подав докази, які на час розгляду справи № 911/680/20 не існували, а про їх існування позивачу відомо не було, а саме відповідь за №517/4645 від 28.08.2020 року, яка підтверджує доводи про те, що ПП «Капітальне будівництво і ремонт» дійсно здійснило поставку та монтаж двох одиниць Збірно-розбірних будівель; після завершення монтажу та направлення документів, які є підставою для оплати отримав від Військової частини НОМЕР_1 лист за №3486 від 24.12.2020 року, яким у її проведені було відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зміст п.4.1. та п. 5.1. Договору в сукупності, сторони погодили, що розрахунки за поставлений товар проводяться після поставки товару і монтажу (зборки) відповідно до пункту 5.1. цього Договору шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником рахунка та накладної або іншого документу, який передбачений чинним законодавством на оплату товару, а отже, саме з моменту отримання відповідного документу на оплату у відповідача і виникає обов`язок щодо оплати поставленого та/або змонтованого товару.

З аналізу положень п. 4.1. Договору вбачається, що ціна договору включає в себе, як вартість комплектуючих, що поставляються, так і вартість робіт з їх монтажу без розподілу на окремі платежі та виражається в загальному грошовому еквіваленті, який підлягає сплаті за наслідками виконання договору.

Отже, укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки з елементами підряду, тобто носить змішаний характер. Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно зі ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також, як визначено ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст.674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.689 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з ч.4 ст.692 Цивільного кодексу України якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

В ході розгляду спору судом досліджено наявні у справі докази, заслухано пояснення представників сторін та з врахуванням заперечень проти позову встановлено наступне.

Між сторонами, одна з яких (відповідач), фінансується за рахунок бюджетних коштів і належить до державного сектору економіки, за наслідками Тендерної процедури було укладено Договір № 37 від 20.07.2019 року, який передбачав поставку позивачем відповідачу товару згідно зі Специфікацією, і який відповідає визначеному замовником Технічному завданню.

Зокрема, було передбачено поставку Збірно-розбірнихмодульних будівель в кількості 2 шт. загальною вартістю 11 180 000,00 грн. в строк до 30.10.2019 року. Розділом 5 Договору визначено, що поставка товару здійснюється у повному обсязі або окремими партіями. Умови поставки DDP «Інкотермс» 2010. Також, з огляду на зміст Договору поставка Товару включала в себе його монтаж (п.5.2.Договору).

Як вбачається зі Специфікації, передбачалась поставка Збірно-розбірних мобільних будівель спеціального призначення з площинних та лінійних елементів в кількості 2 шт. вартістю 5 590 000,00 грн. кожний, всього на суму 11 180 000,00 грн. (з ПДВ).

Додатковою угодою №1 від 29.10.2019 року сторони узгодили строк поставки до 10.12.2019 року.

Також, Додатковою угодою №2 від 02.11.2019 року сторони внесли зміни та доповнення до додатку №2 до Договору (технічні вимоги).

Додатковою угодою №3 від 09.12.20219 року сторони узгодили строк поставки до 23.12.2019 року та суму Договору 11 168 820,00 грн., тобто в сторону зменшення.

Додатковою угодою №4 від 26.12.20219 року сторони уточнили та доповнили Специфікацію, а саме, детально виклали найменування окремих елементів Збірно-розбірних мобільних будівель спеціального призначення з площинних та лінійних елементів, їх вартість та строк поставки до 23.12.2019 року.

Всі додаткові угоди до Договору та нова Специфікація підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Матеріали справи містять Видаткову накладну № 83 від 10.12.2019 року та Акт приймання-передачі №1 від 10.12.2019 року (підписані представниками сторін та скріплені їх печатками), які свідчать про поставку позивачем відповідачу Збірно-розбірної мобільної будівлі спеціального призначення з площинних та лінійних елементів в кількості 1 шт. вартістю 5 584 410,00 грн.

Також, матеріали справи містять Видаткову накладну № 87 від 26.12.2019 року (підписана представниками сторін та скріплена їх печатками), яка свідчить про поставку позивачем на користь відповідача окремих елементів 2-ї Збірно-розбірної мобільної будівлі, а саме: фундаменту, металевого каркасу, покрівлі із сандвіч-панелей та зовнішніх стін, вікон, вхідних дверей, всього на суму 2 155 655,00 грн. (з ПДВ).

Судом встановлено, що в уточненій Додатковою угодою №4 від 26.12.20219 року Специфікації відображено окремо вже поставлену мобільну будівлю загальною вартістю 5 584 410,00 грн. з розбивкою на окремі складові елементи та їх вартість. Щодо другої одиниці Товару, визначено загальну вартість 2-ї мобільної будівлі в загальній сумі 5 584 410,00 грн. та розбито її на окремі складові елементи та їх вартість. Частина елементів на суму 2 155 655,00 грн. поставлена за накладною № 87 від 26.12.2019 року.

Відповідачем оплачено поставку вищенаведеного Товару однієї Збірно-розбірної мобільної будівлі та частини елементів другої мобільної будівлі.

Позивач в позові зазначає, що за Видатковою накладною № 88 від 26.12.2019 року ним також було поставлено решту елементів 2-ї мобільної будівлі, а саме внутрішні елементи, двері, перегородки, інженерні мережі, система протипожежної безпеки та благоустрою, всього на суму 3 428 755,00 грн.

Однак, відповідач відмовляється визнавати та оформити факт поставки наведених елементів товару і ухиляється від його оплати.

Судом встановлено, що наведений у спірній Видатковій накладній № 88 від 26.12.2019 року Товар становить решту елементів (переважно внутрішніх) другої мобільної будівлі, їх вартість та найменування відповідає уточненій Специфікації.

Матеріали справи містять лист позивача № 29/02 від 29.01.2020 року, в якому позивач повідомляє відповідача про закінчення монтажу другої мобільної будівлі в повному обсязі та її готовність до прийняття. Про факт отримання відповідачем наведеного листа-повідомлення свідчить відмітка на звороті про отримання листа, разом з накладною та рахунком на оплату представником відповідача.

Суд критично оцінює посилання відповідача на недостовірність наведеного доказу у зв`язку з тим, що відмітка не містить прізвища особи і підпис викликає сумніви, оскільки відповідачем не надано доказів вжиття належних заходів щодо встановлення факту підробки чи зловживання, а саме звернення до правоохоронних органів чи проведення службового розслідування.

Про факт поставки та монтажу другої одиниці Товарутакож свідчить підпис представника Замовника, начальника служби КЕС Військової частини НОМЕР_1 на Акти про закриття прихованих робіт по другій одиниці Збірно-розбірній мобільній будівлі. Зазначені Акти стосувались технічного обстеження системи протипожежного захисту, гідравлічних випробувань мереж водопостачання, гідравлічних випробувань та налагодження мереж теплопостачання, що узгоджуються із п.п. 2.6., 2.7 погодженої між сторонами Специфікації.

Щодо посилань відповідача на підписання Акту на закриття прихованих робіт особою, яка не мала відповідних повноважень, судом встановлено, що відповідний Акт підписано представником Замовника, начальником служби КЕС в/ч НОМЕР_1 Гермаковським В.Б., який також підписував Видаткові накладні №№ 83 та 87, які відповідачем не заперечуються і оплачені.

Як визначено ч.3 ст.92 Цивільного кодексу України, у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

З огляду на наведені обставини, у суду відсутні підстави вважати, що позивач знав чи повинен був знати про обмеження представництва відповідача.

В той же час, суд звертає увагу на безпідставність посилань відповідача на відсутність у Гермаковського В.Б. повноважень, оскільки відповідачем не надано пояснень та доказів щодо вжитих заходів до особи, яка від імені відповідача засвідчила факт виконання монтажних робіт щодо другої одиниці модульної будівлі, зокрема, доказів неправомірності дій начальника служби КЕС в/ч НОМЕР_1 Гермаковського В.Б., як то службове розслідування, звернення в правоохоронні органи, тощо.

Крім того, матеріали справи містять додаткові відомості, які вказують на поставку та встановлення на території відповідача двох одиниць блок-модулів та їх підключення до систем теплопостачання, водопостачання та каналізації за постійною схемою, підключення до електромережі за тимчасовою схемою.

Зокрема, з відповіді відповідача на адвокатський запит №517/4645 від 28.08.2020 року вбачається, що Командування військової частини НОМЕР_1 зверталось за №140 від 21.01.2020 року та №372 від 11.02.2002 року до Київського квартирно-експлуатаційного управління з приводу проведення розрахунків для подальшого проведення підключення блок-модулів до стаціонарних мереж теплопостачання, водопостачання та водовідведення. Також вказано, що дві одиниці блок-модулів підключені до системи теплопостачання, водопостачання, каналізації за постійною схемою без погодження з Київським квартирно-експлуатаційним управління.

Зазначена відповідь за №517/4645 від 28.08.2020 року додатково підтверджує факт поставки та монтажу ПП «Капітальне будівництво і ремонт» двох одиниць Збірно-розбірних модульних будівель.

Також у відповідь на адвокатський запит від 31.08.2020 року надійшов лист за №517/4680 від 02.09.2020 року з якого вбачається, що Київському квартирно-експлуатаційному управлінню 22.01.2020 року з листа командира стало відомо про те, що на території Військової частини НОМЕР_1 було встановлено два блок-модулі.

Згідно з п. 4.1. - 4.3. Договору розрахунки за поставлений товар проводяться після поставки товару і монтажу (зборки) відповідно до пункту 5.1. цього Договору шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником рахунка та накладної або іншого документу, який передбачений чинним законодавством на оплату товару. Замовник здійснює оплату за поставлений товар в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України з відтермінуванням платежу до 20 банківських днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом п`яти банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування на розрахунковий рахунок. Оплата може здійснюватись окремо за кожну поставлену партію товару (під партією вважати одиницю товару згідно Специфікації до Договору).

Матеріали справи свідчать, що починаючи з січня 2020 року на адресу відповідача позивачем було надіслано: лист вх№141 від 29.01.2020 року; претензію від 24.02.2020 року; лист вих.№04/12 від 04.12.2020 року; лист вих. №22/12 від 22.12.2020 року; лист вих.№18/01 від 18.01.2021 року, в яких позивач неодноразово просив підписати та повернути видаткову накладну №88 від 26.12.2019 року, акт приймання-передачі товару на другу одиницю Збірно-розбірної будівлі від 26.12.2019 року, акт приймання-передачі другої одиниці Збірно-розбірної будівлі, рахунок на оплату №84 від 26.12.2019 року, а також провести доплату вартості 2-ї одиниці Товару на суму 3 428 755 грн.; також позивач з метою дійсного досудового врегулювання спору просив повідомити дату та час приймання другої одиниці Товару для з`явлення уповноваженого представника ПП «Капітальне будівництво і ремонт».

Крім того, на сумнівність позиції відповідача щодо непоставки позивачем наведеного у Видатковій накладній № 88 від 26.12.2019 року Товару вказує і той факт, що відповідач, який є Замовником товарів та послуг за наслідками проведення процедури державних закупівель протягом тривалого часу не вимагає від позивача усунення недоліків та належної поставки Товару, а в своїх відповідях позивачу обмежується стандартним формулюванням без наведення жодних конкретних зауважень, зокрема, яких елементів не вистачає і які конк факту поставки на його територію та знаходження на його території обох модульних будівель за Договором.

З огляду на ч. 4 ст. 853 Цивільного кодексу України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

За результатами проведення замовленої позивачем для розгляду справи № 911/275/21 судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що на території відповідача наявні дві однакові одноповерхові модульні будівлі казарм розмірами в плані орієнтовно 56х12 м (додано фото), за даними обстеження другої будівлі встановлено наявність внутрішніх елементів та комунікацій, обидві будівлі в цілому відповідають Договору № 37 від 20.07.2019 року. Викладені у висновку експерта обставини підтверджуються фотознімками.

Відповідачем в ході розгляду спору не наведено жодних заперечень чи зауважень з приводу наведених у висновку експерта обставин.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, враховуючи, що договір поставки (купівлі-продажу) передбачає право продавця не лише на оплату поставленого товару, а й право вимагати прийняття обумовленого договором товару, відмова покупця прийняти та оплатити товар згідно з ч. 4 ст.692 Цивільного кодексу України надає продавцю право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

За наслідками розгляду спору судом встановлено факт наявності на території відповідача двох одиниць Збірно-розбірних модульних будівель, поставлених та змонтованих у відповідності до Договору № 37 від 20.07.2019 року.

В той же час, відповідач стверджує про неналежне виконання позивачем зобов`язань за Договором виключно у відповідях на численні звернення позивача, без зазначення конкретних фактів в чому полягає неналежність виконання, тобто відповідні твердження відповідача є немотивованими. Крім того, відповідач, стверджуючи про невиконання відповідачем Договору, жодного разу не ініціював звернення до позивача з вимогами щодо належного виконання зобов`язань, що ставить під обґрунтований сумнів переконливість позиції відповідача.

Таким чином, вимоги позивача, як Продавця товару, про його оплату, навіть за відсутності доказів прийняття товару Покупцем, є правомірними з огляду на ч.4 ст.692 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача 3 428 755,00 грн. заборгованості з оплати поставленого та змонтованого Товару за Договором, правомірна, обґрунтована і підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як визначено ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. п. 7.1. 7.3. Договору разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором. За порушення строків виконання зобов`язання, постачальник, сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення але не нижче облікової ставки НБУ, а за прострочення понад 30 днів, додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Види порушень та санкції за них установлені цим Договором: Сплата пені та/або штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань по даному Договору. За даним Договором постачальник несе відповідальність за якість товару у розділі ІІ даного Договору. Постачальник зобов`язаний замінити його товар належної якості, та усунути дефекти своїми силами і за свій рахунок в термін передбачений п. 2.3. з моменту отримання повідомлення замовника. У разі порушення строків протягом яких постачальник повинен замінити неякісний товар, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення але не нижче облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що позивач 26.01.2020 року завершив монтаж 2-ї Збірно-розбірної модульної будівлі, поставленої на територію Військової частини НОМЕР_1 в повному обсязі 26.12.2019 року, в цей день вважається виконаним зобов`язання з поставки товару відповідачу і позивачем надано докази повідомлення відповідача про готовність виконання, однак відповідач зволікав з належним прийняттям виконання, чим сприяв збільшенню періоду прострочення оплати Товару.

Таким чином, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати Товару, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 0,1% в сумі 617 175,90 грн., штрафу в розмірі 7% в сумі 240 012,85 грн., 100 326,31 грн. 3% річних та 132 007,07 грн. інфляційних є правомірними і підлягають задоволенню. Відповідачем не заперечено відповідні нарахування та не надано контррозрахунок позову.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході розгляду спору позивачем надано докази, які засвідчуть обставини, що є більш вірогідними, в той час, як відповідачем не надано переконливих доказів та пояснень в простування позовних вимог щодо необхідності оплати поставленого та змонтованого Товару 2-ї одиниці Збірно-розбірної модульної будівлі за Договором.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Капітальне будівництво і ремонт» до Військової частини НОМЕР_1 прo стягнення 4 518 277,13 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь Приватного підприємства «Капітальне будівництво і ремонт» (29010, м. Хмельницький , вул. Пілотська, 14, к. 33, код 34754711) 3 428 755,00 грн. основного боргу, 617 175,90 грн. пені, 240 012,85 грн. штрафу, 100 326,31 грн. 3% річних, 132 007,07 грн. інфляційних та 67 774,16 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 02.07.2021 року