ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/1087/21

Господарським судом Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О за участю секретаря судового засідання Чупрун М.М.

розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 926/1087/21

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю КОНДОР ЛОГІСТИК

про стягнення заборгованості в розмірі 212992,20 грн.

Представники сторін:

від позивача Глігор Ю.С представник.

від відповідача не з`явився.

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОНДОР ЛОГІСТИК в якому просить зобов`язати ТОВ «КОНДОР ЛОГІСТИК» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, 84, офіс 1Б код 39046990) перерахувати на розрахунковий рахунок ( НОМЕР_1 в філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк, МФО 356334) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області м. Чернівці, вул. Центральна, 3 код 40329345 суму заборгованості в розмірі 208838,40 грн. та стягнути пеню в сумі 4153,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено Договір купівлі-продажу № 115 від 26.05.2020, згідно умов якого відповідач зобов`язався поставити та передати у власність позивача бензин А-92 в кількості 18160 літрів на загальну суму 324700,80 грн., а позивач прийняти та оплатити поставлений товар на умовах договору. Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань в повному обсязі, а саме не поставив товар бензин А-95 в кількості 11680 літрів на суму 208838,40 грн. За невиконання умов Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 4153,80 грн.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.03.2021 р. справу № 926/1087/21 передано судді Миронюку С.О.

Відповідно до ухвали Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2021 р. позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишена без руху відповідно до ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на недотримання позивачем приписів ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Термін для усунення недоліків позовної заяви був визначений судом 10 (десять) днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

01.04.2021 року на адресу суду від позивача надійшов лист про усунення недоліків позовної заяви, та подано докази сплати судового збору в сумі 3194,88 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2021 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.04.2021 р.

20.04.2021 р. відповідач через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подав клопотання про відкладення підготовчого засідання в зв`язку з неможливістю забезпечити явку свого представника.

Ухвалою суду від 22.04.2021 р. відкладено підготовче засідання на 17.05.2021 р.

17.05.2021 р. відповідач через систему Електронний суд подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, оскільки, видача товару за Договором купівлі-продажу № 115 від 26.05.2020 р. не відбулась через технічний збій в системі що здійснює комунікацію, облік та видачу пального по карточкам.

Ухвалою суду від 17.05.2021 р. підготовче засідання відкладено на 01.06.2021 р. в зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

01.06.2021 р. представник позивача через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду подав клопотання про продовження підготовчого провадження для підготовки та подачі відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 01.06.2021 р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 17.06.2021 р.

09.06.2021 р. позивач, через відділ документального забезпечення та аналітичної роботи суду, подав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 17.06.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.07.2021 р.

В судовому засіданні 05.07.2021 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

При цьому суд приймає до уваги, що застосовуючи згідно з частиною 2 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про судове засідання та при цьому - на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а ним, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 року між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю КОНДОР ЛОГІСТИК (Постачальник) укладено Договір купівлі-продажу № 115 від (далі Договір).

Даний договір укладено за результатами аукціону в процедурі закупівлі нафти і дистиляти (Бензин А-95), оголошеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (код ДК 021:2015-09130000-9), ідентифікатор закупівлі UA-2020-04-24-000850-с.

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник зобов`язався поставити та передати у власність замовника бензин А-95 надалі «Товар» який зазначається у специфікації (кількість - 18160 л, загальна вартість 324 700,80 грн.), а замовник прийняти та оплатити поставлений товар на умовах цього Договору.

Товар постачається до 31.12.2020 р. по скетч-картках шляхом заправки автотранспорту замовника на АЗС партнерів постачальника (пункт 5.1. Договору)

Якість Товару, що постачається за цим Договором повинна відповідати ДСТУ 7687:2015 (ДСТУ 4839:2007) або Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних налив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (пункт 2.1 Договору).

Загальна ціна товару за цим Договором відповідно до Специфікації становить 324700,80 грн. з урахуванням ПДВ. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.1.,3.2. Договору).

Згідно пунктів 4.1, 4.2 Договору, розрахунки за цим Договором проводяться замовником за фактично поставлений товар на підставі рахунку-фактури та підписаної сторонами видаткової накладної шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 5 робочих днів після фактичної поставки товару. Оплата вважається виконаною замовником з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Місце поставки товару: закупівля бензину А-95 для транспортних засобів замовника здійснюється безпосередньо на АЗС постачальника (АЗС партнерів) за скретч-картками постачальника - на АЗС в м. Чернівці, Чернівецькій області, та по всій території України. Передача товару здійснюється цілодобово безпосередньо на АЗС. Передача товару здійснюється по факту пред`явлення замовником скретч-карток, емітованих постачальником (далі - скретч-картка). Скретч-картка є власністю постачальника та передаються замовнику у тимчасове користування відповідно до умов Договору (пункт 5.3. Договору).

З моменту переходу до замовника права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні у постачальника (пункт 5.5. Договору).

За змістом пункту 10.1 Договору він набирає чинності з дати його укладання і діє по 31.12.2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Суд відмічає, що на день розгляду спору, докази визнання правочину у встановленому законом порядку недійсним відсутні.

За своєю правовою природою зазначений вище договір є договором поставки, оскільки, згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Спірні правовідносини між сторонами виникли після проведення процедури публічних закупівель у спеціальному порядку норм Закону України «Про публічні закупівлі», яким врегульовано правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

На виконання умов вищевказаного Договору постачальник згідно видаткової накладної № 250520/3 від 28.05.2020 р., здійснив поставку товару замовнику у вигляді скретч-карток, що надають право отримання за фіксованою в договорі ціною бензин А-95 в кількості 18160 л. на загальну суму 324708,80 грн. Замовник оплатив вартість товару платіжним дорученням № 688 від 29.05.2020 на суму 324700,80 грн.

Протягом 2020 року відповідач за пред`явленням скретч-карток частково здійснив відпуск бензину А-95 в кількості 6480 літрів на суму 115 862,40 грн. через АЗС ТзОВ ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ

В супереч укладеному Договору, позивач починаючи з 18 січня 2021 року при пред`явленні скретч-карток на АЗС постачальника отримати бензин А-95 не може. про що було повідомлено відповідача Листом-вимогою «Щодо відновлення постачання бензину А-95» від 28.01.2021 № 2400-0803-8/2673.

05.02.2021 р. відповідач надіслав позивач Відповідь на претензію № 1037 де зазначив, що відпуск палива тимчасово призупинений в зв`язку зі збієм системи, що здійснює комунікацію, облік та видачу пального.

01.03.2021 р. позивачем на адресу відповідача надіслано Претензію № 2400-0803-8/6550 з вимогою невідкладного виконання своїх зобов`язань за Договором.

Претензія отримана відповідачем 05.03.2021 року але залишена без задоволення, станом на 18.03.2021 відпуск (передача) товару не було відновлено.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 Цивільного кодексу України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З системного аналізу умов Договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка палива, в свою чергу передача скетч-карток (талонів) не свідчить про повне виконання умов Договору № 115, а лише є формою виконання умов Договору, пов`язаною із заправленням транспортного засобу позивача паливом.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем договірного зобов`язання з поставки бензину А-95 позивачеві у кількості 11680 літрів на суму 208838,40 грн. Натомість, відбувається систематичне невиконання умов Договору, а саме - передано покупцеві паливні картки на бензин А-95, які неможливо реалізувати на АЗС. Таким чином, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем договірних зобов`язань в цій частині.

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного вбачається, що покупцю належить право вимагати, повернення суми попередньої оплати за неотриманий товар. Водночас, вартість талонів, які залишились у позивача, становить 208838,40 грн.

Статтею 230 Господарського кодексу України, статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення.

На цій підставі позивач правомірно заявив вимогу про стягнення з відповідача за порушення грошового зобов`язання пеню в розмірі 4 153,80 грн. за період 19.01.2021 р. 18.03.2021 р.

Твердження відповідача у відзиві про те, що ним вживаються всі заходи щодо усунення технічних неполадок, що стають перешкодами для отримання палива позивачем до уваги судом не беруться, оскільки не звільняють його від обов`язку виконати умови договору.

У відповідності до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вказані обставини, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Зобов`язати ТОВ «КОНДОР ЛОГІСТИК» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, 84, офіс 1Б код 39046990) перерахувати на розрахунковий рахунок ( НОМЕР_1 в філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк, МФО 356334) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області м. Чернівці, вул. Центральна, 3 код 40329345 суму заборгованості в розмірі 208838,40 грн.

3. Стягнути з ТОВ «КОНДОР ЛОГІСТИК» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, 84, офіс 1Б код 39046990) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області м. Чернівці, вул. Центральна, 3 код 40329345 пеню в розмірі 4153,80 грн. та судовий збір у сумі 3194,88 грн.

4. З набранням рішення законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

У судовому засіданні 05.07.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повний текст рішення складено та підписано 09.07.2021 року.

Суддя С.О. Миронюк