РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

06.07.2021Справа № 925/196/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної

служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 )
до Фізичної особи-підприємця Сігал Сніжани Володимирівни
про стягнення 101 080, 00 грн.,

за участі представників:
позивача не з`явились,

відповідача не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Сігал Сніжани Володимирівни про стягнення 54 530 грн. пені та 46550 грн. - штрафу, що разом становить 101 080, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив поставку товару з порушенням строків, передбачених договором № 116-20 від 03.04.2020, у зв`язку з чим позивачем нараховані штрафні санкції у розмірі 101 080, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 925/196/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

Відповідач 15.03.2021 подав до Господарського суду Черкаської області клопотання про направлення справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва та відзив, у якому проти задоволення позову заперечував повністю.

До Господарського суду Черкаської області 23 березня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.05.2021 передано справу № 925/196/21 за позовом Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) до Фізичної особи-підприємця Сігал Сніжани Володимирівни про стягнення 101 080, 00 грн. за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 прийнято справу № 925/196/21 до розгляду. Судове засідання у справі призначено на 06.07.2021.

Представник позивача 16 червня 2021 року подав до суду заяву про участь у судовому засіданні 06.07.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 у задоволенні заяви Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Сторони у судове засідання 06.07.2021 не з`явилися, своїх уповноважених представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 03.04.2020 укладено договір № 116-20, за яким відповідач зобов`язався поставити відповідачу берети, а позивач прийняти та оплатити їх вартість.

Кількість, асортимент та вартість товару узгоджується у специфікації до договору (пункт 1.2 договору № 116-20 від 03.04.2020).

Специфікацією до договору № 116-20 від 03.04.2020 сторони узгодили поставку беретів у кількості 2 000 штук на загальну суму 665 000, 00 грн.

Пунктом 5.3 договору № 116-20 від 03.04.2020 передбачено, що прийняття товарів здійснюється на підставі видаткової накладної.

Відповідач 15 вересня 2020 року поставив позивачу берети на загальну суму 665 000, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 44 від 15.09.2020.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пункту 5.1 договору № 116-20 від 03.04.2020 поставка товару здійснюється на підставі поданої позивачем заявки протягом 30 календарних днів.

Позивачем надана відповідачу заявка № 705/1228 від 21.05.2020 про поставку беретів за договором № 116-20 від 03.04.2020 у строк до 25 червня 2020 року.

Враховуючи, що відповідач поставив товар з порушенням строків, позивач просить суд стягнути з відповідача 54 530, 00 грн. пені, нарахованої за період часу 25.06.2020 15.09.2020, та 46 550, 00 грн. штрафу.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у нього відсутня вина з неналежного виконання умов договору № 116-20 від 03.04.2020, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Астерія Люкс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Вимпел» вчасно не виконали замовлення відповідача по виробництву пряжі та її переробці згідно договору № 84 від 12.03.2020 та заявок від 22.05.2020, від 30.06.2020, що унеможливило своєчасне виконання умов заявки позивача та договору № 116-20 від 03.04.2020.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Згідно статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

З наведеного вбачається, що кредитор не має нести негативні наслідки відносин боржника з його контрагентами. Крім того, вступаючи у договірні відносини, боржник несе ризики можливої відсутності на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, та відсутності у нього необхідних коштів.

Таким чином, невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерія Люкс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова група «Вимпел» як контрагентами відповідача своїх зобов`язань за договором № 84 від 12.03.2020 та заявками від 22.05.2020, від 30.06.2020 не є тією обставиною, яка підтверджує відсутність вини відповідача і звільняє його від цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за невиконання договору № 116-20 від 03.04.2020. Викладені відповідачем обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути передбачені відповідачем при укладенні договору № 116-20 від 03.04.2020.

Відповідач також стверджує, що прострочення поставки товару спричинена форс-мажорними обставинами, що виникли у зв`язку з запровадженими карантинними заходами, пов`язаними із запобіганням поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 11.03.2020 введено карантин на всю територію України, який триває на момент винесення рішення у справі.

Відповідно до пункту 8.1 договору № 116-20 від 03.04.2020 сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін.

Згідно частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Пунктом 8.3 договору № 116-20 від 03.04.2020 визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються органами, уповноваженими на те Законом.

Згідно частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

В матеріалах справи відсутні сертифікати, видані Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання договору № 116-20 від 03.04.2020.

Суд також зазначає, що введення карантинних заходів на території України здійснено до укладення сторонами договору поставки.

Таким чином, відповідач не довів суду належними та допустимими доказами виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та які призвели до несвоєчасного виконання своїх зобов`язань за договором № 116-20 від 03.04.2020.

Згідно частини першої та другої статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З огляду на встановлені судом обставини, подані сторонами докази, позивачем не доведено відсутність своєї вини у порушенні строків поставки товару за договором № 116-20 від 03.04.2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 7.2 договору № 116-20 від 03.04.2020 встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0, 1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує, що позивачем не надано доказів понесення збитків внаслідок прострочення поставки товару.

Відповідно до частини першої статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та доводи відповідача, суд зазначає, що пеня та штраф підлягають стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної поставки товару, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені і штрафу та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 54 530, 00 грн. - пені, нарахованої за період часу з 25.06.2020 15.09.2020, та 46 550, 00 грн. штрафу.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сігал Сніжани Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) (19601, Черкаська область, місто Черкаси, селище Оршанець, вулиця Підполковника Красніка, будинок 1, ідентифікаційний код 14321512) 54 530 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 00 коп. пені, 46 550 (сорок шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. штрафу та 2 270 (дві тисяч двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк