ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Дніпро Справа № 908/321/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.04.2021р. (суддя Зінченко Н.Г., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 16.04.2021 р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промспецтех, м. Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Енергодар Запорізької області

про стягнення 268 479,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю Промспецтех звернулось до Господжарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, про стягнення 268479,92 грн. заборгованості (основного боргу) за договором поставки товару № 226(2)20УК/53-121-01-220-09414 від 02.06.2020р..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.04.2021р. позов задоволено повністю - стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промспецтех 268 479 грн. 92 коп. основного боргу, 4 027грн. 20 коп. судового збору та 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду в частині стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., як неспівмірну. Зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розміру, який відповідає вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що при прийнятті рішення по справі №908/321/21 суд першої інстанції залишив без задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, чим порушив процесуальні права останнього та ч. 4 ст. 126 ПІК України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю Промспецтех у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на її необгрунтованість та безпідставність.

Зокрема, Товариство вказує на те, що понесені Позивачем витрати, а саме їх розмір, є співмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання таких послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Відповідно до ч. ч. 1, 10 ст. 270 ГПК України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 250 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 ст. 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми 268 479,92 грн., розмір якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справа не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 ГПК України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, суд першої інстанції ухвалою від 15.02.2021р. у даній справі дійшов висновку, що справа є незначної складності та може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд в ухвалі від 09.11.2020р. у справі № 908/1674/19 звернув увагу, що враховуючи, що положення ст. 12 ГПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.04.2021р. в частині стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю Промспецтех звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, про стягнення 268479,92 грн. заборгованості (основного боргу) за договором поставки товару № 226(2)20УК/53-121-01-220-09414 від 02.06.2020р..

Разом з позовною заявою ТОВ Промспецтех, керуючись ст. 124 ГПК України повідомило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, становить 14 027,00 грн. з яких: сплата судового збору - 4027,20 грн.; 5000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу; 5000,00 грн. витрати на участь у двох судових засіданнях Господарського суду Запорізької області, з урахуванням відстані та транспортної розв`язки між м. Нікополь та м. Запоріжжя, відрядження у м. Запоріжжя.

В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: договору про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р., укладеного ТОВ Промспецтех з Адвокатським бюро Шашликов та партнери, Ордеру серія АЕ № 1053905 від 03.02.2021р. на надання правової допомоги адвокатом Шашликовим Д.Г., прайс-листа (розмірів адвокатського гонорару), затвердженого керівником Адвокатського бюро Шашликов та партнери Шашликовим Д.Г. 01.09.2020р., акту про надання правової допомоги від 04.02.2021р. по договору про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р., на суму 5000,00 грн. та детального опису виконаних робіт від 22.03.2021р..

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті про надання правової допомоги від 04.02.2021р. по договору про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р. на суму 5000,00 грн., в якому в графі Правова допомога зазначено: Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом за договором поставки товару № 226(2)20УК/53-121-01-220-09414 від 02.06.2020р. та в Детальному описі виконаних робіт від 22.03.2021р..

При цьому, в Детальному описі виконаних робіт від 22.03.2021р. зазначено, що згідно п. 6.2 прайс-листа підготовка позовної заяви у справі по ГПК (до 5 годин) вартість 2500 грн. та згідно п. 6.6 прайс-листа вартість наступної години підготовки процесуальних документів у справі по ГПК становить 500 грн. Загалом було витрачено 6 годин на підготовку позовної зави ТОВ Промспецтех до Господарського суду Запорізької області, а саме: 3 години обробка первинної документації та складання за нею описової частин позову; 3 години правовий аналіз нормативного обґрунтування позовних вимог з урахуванням останніх змін у чинному законодавстві України, правовий аналіз практики Верховного сулу та Європейського суду с прав людини, аналітична робота з Єдиним реєстром судових рішень, складання матеріальної процесуальної частини позовної заяви.

Відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката до розміру, який відповідає вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правову допомогу, не можуть бути враховані судом при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, оскільки не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що представник позивача надав обумовлені Договором про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р. послуги. Суд також вказав на те, що відповідачем не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги наданої адвокатом у даній справі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.04.2021р. позов задоволено повністю - стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промспецтех 268 479 грн. 92 коп. основного боргу, 4 027грн. 20 коп. судового збору та 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу, у розмірі 5000,00 грн..

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 268 479 грн. 92 коп. заявником апеляційної скарги не оскаржується, тобто не є вимогою апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано нормами чинного Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Судова колегія також зауважує, що судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст. ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом з тим, в ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вставнолено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.01.2021р., між позивачем - ТОВ Промспецтех (далі за текстом - Клієнт) та адвокатським бюро"Шашликов та партнери", в особі керівника бюро адвоката Шашликова Д.Г.(далі за текстом - адвокат) укладено договір про надання професійної правничої допомоги №1/2021 (а. с.33-36), за умовами п.1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2021р., а Клієнт прийняти і оплатити такі Послуги та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором.

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів, з моменту отримання Клієнтом рахунку. Правову допомогу, що надається Адвокатським бюро, Клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною в прайс-листі Адвокатського бюро ( п.п. 4.1.,4.2 договору).

Згідно п. 4.3 Договору, за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правової допомоги та її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським бюро факсимільним зв`язком/електронною поштою або поштою чи вручається нарочно. На письмову вимогу Клієнта, Адвокатське бюро може надавати Акти про надання правової допомоги , в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги, з ідентифікацією.

Пунктом 4.7 Договору передбачено, що в акті, зазначеному в п. 4.3. Договору сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги.

Згідно із п. 7.1. договору № 1/2021, даний договір укладений на строк до 31.12.2021р. та набирає чинності з моменту його підписання.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Матеріали справи свідчать, що позовна заява від імені ТОВ Промспецтех складена і підписана адвокатом Шашликовим Д.Г..

Разом з позовом, ТОВ Промспецтех надало попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, в якому повідомило, що понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та витрати на участь у двох судових засіданнях Господарського суду Запорізької області, з урахуванням відстані та транспортної розв`язки між м. Нікополь та м. Запоріжжя, відрядження у м. Запоріжжя, у розмірі 5000,00 грн..

В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: договору про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р., укладеного ТОВ Промспецтех з Адвокатським бюро Шашликов та партнери, Ордеру, серія АЕ № 1053905 від 03.02.2021р., на надання правової допомоги адвокатом Шашликовим Д.Г., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію договору про надання правової допомоги серія ДП № 3661 від 12.03.2018р., прайс-листа (розмірів адвокатського гонорару), затвердженого керівником Адвокатського бюро Шашликов та партнери Шашликовим Д.Г. 01.09.2020р., акту про надання правової допомоги від 04.02.2021р. по договору про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р. на суму 5000,00 грн., детального опису виконаних робіт від 22.03.2021р..

Разом з тим, позивач надав суду лист, за підписом керівника Адвокатського бюро Шашликов та партнери Шашликова Д.Г., в якому останній зазначив, що за надану правову допомогу отримана винагорода в розмірі 5000,00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті про надання правової допомоги від 04.02.2021р. по договору про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021 на суму 5000,00 грн., в якому в графі Правова допомога зазначено: Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом за договором поставки товару № 226(2)20УК/53-121-01-220-09414 від 02.06.2020р. та в Детальному описі виконаних робіт від 22.03.2021р..

При цьому, суд першої інстанції доречно також вказав на те, що в Детальному описі виконаних робіт від 22.03.2021 р. зазначено, що згідно п. 6.2 прайс-листа підготовка позовної заяви у справі по ГПК (до 5 годин) - вартість 2500 грн. та згідно п. 6.6 прайс-листа вартість наступної години підготовки процесуальних документів у справі по ГПК, становить 500 грн. Загалом було витрачено 6 годин на підготовку позовної зави ТОВ Промспецтех до Господарського суду Запорізької області, а саме: 3 години обробка первинної документації та складання за нею описової частин позову; 3 години правовий аналіз нормативного обґрунтування позовних вимог з урахуванням останніх змін у чинному законодавстві України, правовий аналіз практики Верховного сулу та Європейського суду с прав людини, аналітична робота з Єдиним реєстром судових рішень, складання матеріальної процесуальної частини позовної заяви.

Оцінюючи обґрунтованість заяви відповідача про зменшення заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правову допомогу, з огляду на визначені нормами ГПК України та практикою ЄСПЛ критерії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката наданої адвокатом у даній справі, а доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правову допомогу, не можуть бути враховані судом при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, оскільки не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що представник позивача надав обумовлені Договором про надання правової допомоги № 1/2021 від 04.01.2021р. послуги.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, як такі, що спростовуються вищенаведеним.

Проаналізувавши складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та ціну позову, вартість адвокатських послуг, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн., є доведеним та документально обґрунтованим.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанції під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду в оскаржуваній частині відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, ухвалене рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак передбачених законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України відсутні.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.04.2021р. у справі №908/321/21 - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус