ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 Справа № 917/644/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, адреса для листування: Полтавська обласна дирекція АБ «Укргазбанк», 36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, буд. 19

до ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО Б.32», , місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Володимира Великого, 32

про стягнення 125 301.80 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО Б.32» про стягнення 125 301.80 грн. заборгованості за кредитним договором № 1271/2018/ПОД-МСБ від 15.11.2018р., а саме: поточна заборгованість по процентах - 1 832.89 гривень, прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень, поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень, прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень, заборгованість по пені за несвоєчасне сплату процентів - 61.09 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту -196.76 грн.

В обгрунтування позову позивач послався на те, що Позичальником було порушено умови зобов`язання щодо строків повернення кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Так, ухвала суду від 30.04.21 року була надіслана учасникам справи 05.05.2021 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали позивачем отримана 11.05.21.

Копія ухвали суду, яка направлялася за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена позивачем у позові і співпадає з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду із поштовою відміткою "неправильно зазначена адреса".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018р. у справі №910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "неправильно зазначена адреса", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Таким чином, строк для подачі відповідачами відзиву на позовну заяву сплив.

Станом на 06.07.2021 року відповідач відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі «Банк»), та ОБ`ЄДНАННЯМ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО Б.32» (далі Відповідач), 15 листопада 2018 був укладений кредитний договір № 1271/2018/ПОД-МСБ (далі договір).

Згідно п.1.1. договору Банк відкриває Позичальнику невідновлювану відкличну кредитну лінію (далі - кредит або кредитна лінія) з загальним лімітом в сумі 300 000,00 (Триста тисяч) гри нень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п, 1.3. цього Договору,

Цільове використання кредиту: світлопрозорі конструкції з енергозберігаючим склом, у тому числі вікна та балконні двері для місць загального користування (під`їздів, підвалів, технічних приміщень, горищ, тощо) (крім однокамерних) та відповідне додаткове обладнання до них(п.1.2.).

Кредитна лінія відкривається з 15 листопада 2018 року по 14 листопада 2023 року (п. 1.3.1).

За користування кредитними коштам, в межах строку базова процентна ставка встановлюється у розмірі 19,6% річних (п. 1.4.1.). За користування кредитними коштам, що не повернуті в строки/терміни, передбачені вказаним договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється у розмірі 33,8% річних. За користування кредитними коштам, що не повернуті в строки (прострочена заборгованість відповідно до п. 1.3 вказаного договору, в т.ч. у строки визначені у графіку зменшення ліміту кредитної лінії за договором та /або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосуванням банком вимоги дострокового або повного виконання позивальником своїх зобов`язань за договором, базова процентна ставка встановлюється у розмірі 24,6% річних (1.4.2.).

Згідно п. 2.1. договору «кредитні кошти надаються банком позичальнику на підставі письмової анкети-заяви/заяви позичальника в межах невикористаного залишку ліміту кредитної лінії...

Відповідно до п. 5.3. договору, за порушення Відповідачем строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії позичальник зобов`язаний сплатити неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу. У розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Позивач вказує, що виконав свої зобов`язання по кредитному договору № 1271/2018/ПОД-МСБ від 15 листопада 2018 року та надав кредитні кошти у сумі 300 000.00 грн. згідно заяви відповідача від 15.11.2018 року та відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 .

Також позивач вказує, що Позичальником було порушено умови зобов`язання щодо строків повернення кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом.

Згідно розрахунку позивача, станом на 28.12.2020 року. Позичальником зобов`язання по поверненню отриманого кредиту належним чином не виконуються, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом становить :

-поточна заборгованість по процентах- 1 832.89 гривень,

-прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень,

сума кредиту неповернутого в строк визначений кредитним договором складає:

-поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень,

-прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 125 301.80 грн. заборгованості за кредитним договором № 1271/2018/ПОД-МСБ від 15.11.2018р., а саме: поточна заборгованість по процентах - 1 832.89 гривень, прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень, поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень, прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень, заборгованість по пені за несвоєчасне сплату процентів - 61.09 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту -196.76 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 15 листопада 2018 був укладений кредитний договір № 1271/2018/ПОД-МСБ, згідно п.1.1. договору якого Банк відкриває Позичальнику невідновлювану відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 300 000,00 гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п, 1.3. цього Договору, Цільове використання кредиту: світлопрозорі конструкції з енергозберігаючим склом, у тому числі вікна та балконні двері для місць загального користування (під`їздів, підвалів, технічних приміщень, горищ, тощо) (крім однокамерних) та відповідне додаткове обладнання до них (п.1.2.). Кредитна лінія відкривається з 15 листопада 2018 року по 14 листопада 2023 року (п. 1.3.1).

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (стаття 1055 Цивільного кодексу України, частина друга статті 345 Господарського кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи, позивач згідно заяви відповідача від 15.11.2018 року надав, а відповідач отримав кредитні кошти у сумі 300 000.00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 . та не заперечується сторонами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною третьою наведеної правової норми передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, частини першої статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З матеріалів справи слідує, що станом на 28.12.2020 року. позичальником зобов`язання по поверненню отриманого кредиту належним чином не виконуються, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом становить:

-поточна заборгованість по процентах- 1 832.89 гривень,

-прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень,

сума кредиту неповернутого в строк визначений кредитним договором складає:

-поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень,

-прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень.

Доказів погашення заборгованості по кредиту та по процентах у розмірі, що зазначений позивачем , сторонами суду не надано.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом (поточна заборгованість по процентах- 1 832.89 гривень, прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень), заборгованості по сплаті суми кредиту, неповернутого в строк, що визначений кредитним договором (поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень, прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень)є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 257.85 грн, що складається з:

-заборгованість по пені за несвоєчасне сплату процентів -61.09 грн.

-заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту -196.76 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 199 ГК України виконання господарського зобов`язання забезпечується засобами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватись передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обороті. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Сторонами у п. 5.3 кредитного договору погоджено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії позичальник зобов`язаний сплатити неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу. У розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Перевіривши та проаналізувавши подані розрахунки пені, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано пеню за за несвоєчасне сплату процентів у розмірі 61.09 грн. та пеню за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 196.76 грн.

При цьому суд зважає на те, що відповідачем при розгляді справи не заперечував суми та дати здійснення оплат за кредитним договором, а також те, що відповідач не надав контрозрахунку заявлених до стягнення сум.

Суд, вважає за необхідне зауважити про наявність доказів у справі, на підставі яких такий розрахунок складено, зокрема, банківської виписки, умов договору щодо розмірів, строків та інших умов погашення кредиту.

Отже, з огляду на вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі у сумі 125 301.80 грн., а саме: поточна заборгованість по процентах - 1 832.89 гривень, прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень, поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень, прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень, заборгованість по пені за несвоєчасне сплату процентів - 61.09 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту -196.76 грн.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволений повністю, в силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО Б.32» (, місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Володимира Великого, 32) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код за , МФО 320478,) заборгованість за кредитним договором № 1271/2018/ПОД-МСБ від 15.11.2018 року в сумі 125 301.80 гривень (поточна заборгованість по процентах - 1 832.89 гривень, прострочена заборгованість по процентах - 2 978.06 гривень, поточна заборгованість по кредиту -109 045.00 гривень, прострочена заборгованість по кредиту - 11188.00 гривень, заборгованість по пені за несвоєчасне сплату процентів - 61.09 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту -196.76 грн.) , судовий збір в сумі 2270.00 гривень.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.07.2021 р.

Суддя Киричук О.А.