УХВАЛА

07 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 917/1185/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Головуючого - Огородніка К.М., Банаська О.О., Пєскова В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра-Мілк"

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року (в частині визнання грошової вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та визначено розміри забезпечених та незабезпечених кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк")

та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року

у справі № 917/1185/18

за заявою кредиторів:

1) Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Прогрес",

2) Торгового дому "Пальміра" Дочірнього підприємства компанії "Палма Груп С.А." (Швейцарія),

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод"

про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод". Введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" призначено арбітражного керуючого Польянова Євгена Олександровича.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року окрім інших, визнано грошові вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" у сумі 178449612,09 грн. як вимог, які забезпечені заставою майна боржника, та у сумі 199110346,12 грн. як вимоги, які не забезпечені заставою, з яких: 140260845,09 грн. - основний борг, 58849501,03 грн. - пеня.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра-Мілк" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №917/1185/18, залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №917/1185/18, залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра-Мілк" (надіслана 21.04.2021 року, що підтверджується конвертом Укрпошта Стандарт) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року (в частині визнання грошової вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та визначено розміри забезпечених та незабезпечених кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк") та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року у справі № 917/1185/18, в якій просить суд передати справу на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду; скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року в частині визнання грошової вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та визначено розміри забезпечених та незабезпечених кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк"; скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року; ухвалити нове рішення у вказаній частині, яким визнати кредиторські вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" як вимоги, які забезпечені заставою в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 17.05.2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра-Мілк" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року (в частині визнання грошової вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та визначено розміри забезпечених та незабезпечених кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк") та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року у справі № 917/1185/18, залишено без руху.

Зазначену ухвалу скаржником отримано 25.05.2021 року, що підтверджується «Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення».

Станом на 07.07.2021 року недоліки на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17.05.2021 року, скаржником не усунуто.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Згідно з ч.2 ст. 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з того, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги у строк встановлений ухвалою Верховного Суду від 17.05.2021 року, колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра-Мілк" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року (в частині визнання грошової вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та визначено розміри забезпечених та незабезпечених кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк") та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року у справі № 917/1185/18, без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра-Мілк" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.09.2020 року (в частині визнання грошової вимоги АТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та визначено розміри забезпечених та незабезпечених кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк") та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 року у справі № 917/1185/18, повернути скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Пєсков В.Г.