ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.07.2021м. ДніпроСправа № 904/6624/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.
за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

від заявника (позивача): Ковальчук Д. Ю.;
від відповідача: Мельник К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д"
про ухвалення додаткового рішення
у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" (м. Дніпро)
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (м. Дніпро)
про скасування рішення комісії, яке оформлене протоколом № 8-6 від 04.08.2020 про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 15 853 грн. 88 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просило суд скасувати рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - відповідач), яке оформлене протоколом № 8-6 від 04.08.2020 засідання комісії по розгляду акту про порушення від 22.06.2020 № 019694 про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 15 853 грн. 88 коп.
Також позивач просив суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: скасовано рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", яке оформлено протоколом від 04.08.2020 № 8-6 засідання комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" по розгляду акту про порушення від 22.06.2020 № 019694 про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" недорахованої електричної енергії у розмірі 15853 грн. 88 коп.; стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" 2 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 31486/21 від 25.06.2021), в якій він просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 16 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, ухвалою суду від 25.06.2021 заяву позивача було прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 06.07.2021.

Від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх. суду № 32643/21 від 02.07.2021), в якому він просить суд зменшити розмір вказаних витрат, посилаючись на таке:

- у позовній заяві позивач зазначав орієнтовну суму судових витрат у розмірі 7 102 грн. 00 коп., з яких 2 102 грн. 00 коп. - сума судового збору та 5 000 грн. 00 коп. - сума витрат на правничу допомогу. Однак, вже при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/6624/20 позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу у сумі 16 000 грн. 00 коп., що втричі перевищує суму витрат на правову допомогу, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку;

- позивач, заявляючи до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, що втричі перевищує суму, вказану у попередньому (орієнтовному) розрахунку, жодним чином не довів фактів неможливості передбачення їх понесення на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У судове засідання 06.07.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд скасувати рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - відповідач), яке оформлене протоколом № 8-6 від 04.08.2020 засідання комісії по розгляду акту про порушення від 22.06.2020 № 019694 про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 15 853 грн. 88 коп.

Також позивач просив суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: скасовано рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", яке оформлено протоколом від 04.08.2020 № 8-6 засідання комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" по розгляду акту про порушення від 22.06.2020 № 019694 про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" недорахованої електричної енергії у розмірі 15853 грн. 88 коп.; стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" 2 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до вказаних положень, позивачем до позовної заяви було додано договір про надання правничої допомоги від 26.10.2020, за умовами якого вартість правничої допомоги адвоката становить 5 000 грн. 00 коп., а також додано розрахунок судових витрат, в якому вказано, що витрати на правничу допомогу становлять 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 10).

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У подальшому, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 16 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

З приводу вказаної заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо);

- такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, порядок розподілу судових витрат судом визначений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, частина 8 якої передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" (далі - клієнт) та адвокатом Ковальчуком Денисом Юрійовичем (далі - адвокат) було укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір, а.с. 22-24), відповідно до пункту 1.1. якого адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу з питань захисту прав та законних інтересів клієнта щодо скасування рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", яке оформлене протоколом від 04.08.2020 № 8-6 засідання комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" по розгляду акту про порушення № 019694 від 22.06.2020 про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" недоврахованої електричної енергії у розмірі 15 853 грн. 88 коп., а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правничу допомогу на умовах, передбачених договором.

За умовами пункту 5.1. договору вартість правничої допомоги адвоката, що визначена пунктом 1.1. договору становить 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 10.1. договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє протягом 3-х років з моменту його підписання або до повного виконання зобов`язань, визначених пунктом 1.1. договору в залежності від події, яка наступить раніше.

Як вбачається із наданого акту приймання наданої правничої допомоги від 23.06.2021 за договором про надання правничої допомоги від 26.10.2020, сторони підписали вказаний акт про наступне: адвокат Ковальчук Денис Юрійович (далі - адвокат) надав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" (далі - клієнт) приймав наступну правничу допомогу:

- підготовка та подання 08.12.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про скасування рішення комісії № 8-6 від 04.08.2020 про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (3 години наданих послуг вартістю 6 000 грн. 00 коп.);

- підготовка та подання 22.01.2021 відповіді на відзив на позовну заяву від 21.01.2021; підготовка та подання 22.01.2021 клопотання про виклик та допит свідка; підготовка та подання 12.04.2021 клопотання про витребування доказів від 08.04.2021; підготовка та подання 12.04.2021 письмових пояснень від 09.04.2021; підготовка та подання 13.04.2021 клопотання про долучення доказів від 12.04.2021; підготовка та подання 22.06.2021 клопотання про долучення документів у справі № 904/6624/20 від 14.06.2021 (3 години наданих послуг вартістю 6 000 грн. 00 коп.);

- участь у судових засіданнях Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/6624/20, що відбулися: 11.03.2021 об 11:30 год.; 13.04.2021 об 11:00 год.; 27.04.2021 об 11:30 год.; 26.05.2021 о 15:00 год.; 22.06.2021 о 14:15 год. (2 години наданих послуг вартістю 4 000 грн. 00 коп.).

Загальна вартість наданих послуг професійної правничої допомоги 16 000 грн. 00 коп.

Також, у вказаному акті сторони зазначили, що не мають один до одного жодних претензій стосовно виконання договору.

Акт приймання наданої правничої допомоги підписаний уповноваженим представником підприємства та адвокатом (а.с. 223).

Зазначені докази подані суду в межах строків, визначених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що оплата наданої правничої допомоги адвокату здійснюється клієнтом протягом 5 календарних днів з дати підписання акту наданої правничої допомоги за договором. Акт наданої правничої допомоги за договором адвокат складає та надає клієнту за результатами надання правничої допомоги, визначеної пунктом 1.1. договору, а саме прийняття судового рішення про скасування рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", яке зазначене у пункті 1.1. договору.

При цьому, суд відзначає, що, враховуючи норми статті 126 Господарського процесуального кодексу України, досліджувати питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу суд може лише за наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони, саме на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності таких витрат.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Слід також наголосити, що відповідно до частини 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З даного приводу слід зазначити, що істотно збільшуючи суму витрат на професійну правничу допомогу, яку останній просить покласти на відповідача, позивач не зазначив причин та не довів неможливості передбачення таких витрат на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Враховуючи вказане, у відповідності до вказаних вище норм, дослідивши заяву про відшкодування суми судових витрат та документи, на підставі яких позивач просить стягнути вказані витрати, господарський суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним, оскільки становить 16 000 грн. 00 коп., в той час, як:

- в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебували 4 справи, предметом розгляду яких були аналогічні позовні вимоги з аналогічних правових підстав, інтереси за вказаними справами представляв один і той же адвокат - Ковальчук Денис Юрійович, у той же час адвокатом (Ковальчук Д.Ю.) в акті приймання наданої правничої допомоги від 23.06.2021 вказано про те, що ним було витрачено на підготовку позовної заяви у даній справі 3 години часу наданих послуг вартістю 6 000 грн. 00 коп., розмір якої є явно завищеним;

- в акті приймання наданої правничої допомоги вказано про те, що адвокат витратив на підготовку заяв по суті справи та клопотань/заяв у ній 3 години вартістю 6 000 грн. 00 коп., проте враховуючи вказані вище обставини, а також, те що матеріали позовних вимог та суть спору адвокату відомі, час та вартість наданих послуг є також завищеними;

- щодо участі адвоката у судових засіданнях, то останні були призначені у справі:

-11.03.2021, яке, згідно протоколу судового засідання тривало 7 хвилин;

- 13.04.2021, яке, згідно протоколу судового засідання тривало 1 годину;

- 27.04.2021 - в дане засідання представник позивача не з`явився;

- 26.05.2021, яке, згідно протоколу судового засідання тривало 3 хвилини;

- 22.06.2021, яке, згідно протоколу судового засідання тривало 28 хвилин.

Таким чином, загальна кількість часу, проведеного у судових засіданнях адвокатом складає 1 годину 38 хвилин, а не 2 години, як вказано адвокатом у акті приймання наданої правничої допомоги.

Враховуючи все вище наведене та обставини справи в їх сукупності, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в акті від 23.06.2021, суд відзначає, що з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5 000 грн. 00 коп. - частина витрат на професійну правничу допомогу; інша частина витрат професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн. 00 коп. покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, будинок 22; ідентифікаційний код 23359034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Д" (49000, м. Дніпро, вулиця Павла Чубинського, будинок 2А; ідентифікаційний код 42353652) 5 000 грн. 00 коп. - частину витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 08.07.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко