ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1209/21

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин Град», м. Вишгород Київської області,

про стягнення 21 262,07 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі НАК «Нафтогаз України»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 18.03.2021 № 39/1-2141-21 до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин Град», м. Вишгород Київської області (далі ОСББ «Ольжин Град»), в якому просить суд стягнути з відповідача 21 262,07 грн., у тому числі:

пеня у сумі 165,97 грн.,

три проценти річних у сумі 32,55 грн.,

збитки у сумі 21 063,55 грн., передбачені пунктом 3.13.2 договору постачання природного газу від 09.10.2018 № 2659/18-ТЕ-17 у редакції додаткової угоди від 23.11.2018,

нараховані у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу від 09.10.2018 № 2659/18-ТЕ-17. Також, позивач просить суд покласти на відповідача відшкодування судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1209/21 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

28.05.2021 до господарського суду Київської області надійшов відзив ОСББ «Ольжин Град» на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову НАК «Нафтогаз України» повністю. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що ОСББ «Ольжин Град» є неприбутковою організацією, яка створена співвласниками будинку з метою утримання будинку та отримання співвласниками житлово-комунальних послуг. За доводами відповідача, що у жовтні та грудні 2018 року відповідачем допущено прострочення через складне матеріальне становище, оскільки співвласниками будинку вчасно не проводились оплати внесків, що привело до утворення заборгованості та дефіциту коштів. Так, у випадку не проведення співвласниками вчасної сплати у повному обсязі внесків, у відповідача утворюється дефіцит бюджету на проведення оплати за поставку природного газу, оскільки в силу ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внесок на опалення розраховується саме пропорційно фактичним витратам об`єднання. При цьому, заборгованість за спожитий природний газ у відповідача відсутня, а допущене прострочення оплати є несуттєвим та складає за жовтень 2018 року 6 днів та за грудень 2018 року 3 дні; в інші місяці, зокрема, листопад 2018 року, січень березень 2019 року платіжна дисципліна порушена не була. З огляду на зазначене, відповідач просить суд зменшити розмір пені та 3% річних до 0 грн.

Крім того, відповідач стверджує, що вимога про стягнення збитків у розмірі 21 063,55 грн. є не законною з огляду на те, що співвласники будинку, які створили ОСББ «Ольжин Град» як неприбуткову організацію для забезпечення отримання належної якості комунальних послуг, є побутовими споживачами газу; положення Правил постачання природного газу щодо стягнення збитків не застосовуються до побутових споживачів; додаткова угода, якою встановлювався порядок відшкодування збитків, позивачем була представлена відповідачу посеред опалювального сезону, і ОСББ «Ольжин Град» не могло не підписати її, оскільки побутові споживачі співвласники будинку залишилися би без опалення квартир; НАК «Нафтогаз України» не надає жодного доказу, який би підтверджував, що незначне перевищення споживання ліміту газу, визначеного Договором, завдало йому збитків; збитки НАК «Нафтогаз України», за стягненням яких звернулось останнє наперед прораховані у відсотковому співвідношенні, що в принципі суперечить визначенню поняття «збитки» та ст. 74 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980; скасування нарахованих збитків підтверджено підписанням позивачем акта звірки взаєморозрахунків станом на 31.08.2020 за договором постачання природного газу від 09.10.2018 № 2659/18-ТЕ-17.

07.06.2021 представник позивача до господарського суду подав відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами відповідача, та просить суд позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов НАК «Нафтогаз України» до ОСББ «Ольжин Град» про стягнення 21 262,07 грн., дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, перевіривши розрахунки, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

09.10.2018 між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та ОСББ «Ольжин Град» (споживач) укладено договір № 2659/18-ТЕ-17 постачання природного газу (далі по тексту Договір), відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору);

- природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору);

- постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 р. по 17 жовтня 2018 р. (включно) природний газ орієнтованим обсягом до 20 тис. куб. метрів (двадцять тисяч куб. метрів) (п. 2.1 Договору);

- обсяги природного газу, які плануються поставити згідно з цим Договором (далі планований обсяг), повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у п. 1.2 цього Договору. Споживач самостійно визначає планові обсяги, зазначені у пункті 2.1 Договору і несе відповідальність за правильність їх визначення (п. 2.2 Договору);

- допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного періоду постачання газу у розмірі +/- 5 відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків) від підтвердженого постачальником планового обсягу (номінації) без узгодження сторін (п. 2.4 Договору);

- приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п. 3.7 Договору);

- ціна за 1000 куб. м газу на дату укладення Договору становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 5 930,40 грн. (п. 5.2 Договору);

- оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього Договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим Договором (п. 6.1 Договору);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 (п. 8.2 Договору);

- строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 10.3 Договору);

- Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 року до 17 жовтня 2018 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 12.1 Договору).

Додатковою угодою від 22.10.2018 № 1 сторони виклали у новій редакції пункт 2.1 Договору, відповідно до якого постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 р. по 26 жовтня 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 30 тис. куб. метрів (тридцять тисяч куб. метрів). За умовами пункту 12.1 Договору із змінами Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 р. до 26 жовтня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 30.10.2018 № 2 до Договору внесено зміни, зокрема, до пункту 2.1 Договору, яким визначено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 р. по 31 жовтня 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 30 тис. куб. метрів (тридцять тисяч куб. метрів). За умовами пункту 12.1 Договору (із змінами) Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженим представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 р. до 31 жовтня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 08.11.2018 № 3 внесено зміни до пункту 2.1 Договору, яким визначено, що постачальник передає споживачу з 01 листопада 2018 р. по 30 листопада 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 60 тис. кум. метрів (шістдесят тисяч куб. метрів). Згідно з пунктом 5.2 Договору (із змінами) ціна за 1000 куб. м газу з 01 листопада 2018 р. становить 6 235,51 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7 482,61 грн. За умовами пункту 12.1 Договору (із змінами) Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 р. по 30 листопада 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 23.11.2018 № 4 сторони виклали Договір у новій редакції, зокрема, за умовами Договору із змінами та доповненнями:

- постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору);

- природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору);

- постачальник передає споживачу у період з 01 жовтня 2018 р. по 30 квітня 2019 р. (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 404,385 тис. куб. метрів (чотириста чотири тисячі триста вісімдесят п`ять куб. метрів), у тому числі по місяцях (далі розрахункові періоди): жовтень 2018 9,385, листопад 2018 60, грудень 2018 80, січень 2019 90, лютий 2019 90, березень 2019 60, квітень 2019 15 (п. 2.1 Договору);

- споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені у п. 2.1. цього Договору повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених пунктом 1.2 цього Договору. Споживач самостійно визначає обсяги, зазначені у пункті 2.1 цього Договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення (п. 2.2 Договору);

- допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі +/- 5 відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків) від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди (п. 2.5 Договору);

- приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу (п. 3.7 Договору);

- якщо за підсумками фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього Договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього Договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином, зокрема: якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В=(Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим Договором відповідно до акта приймання-передачі природного газу; Vп замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений у пункті 2.1. цього Договору; Ц ціна природного газу за цим Договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,5 (підпункт 3.13.2 пункту 3.13 Договору);

- ціна за 1000 куб. м газу з 01 листопада 2018 р. становить 6 235,51 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7 482,61 грн. (п. 4.2 Договору);

- оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 10.3. цього Договору підписання будь-яких договорів (або інших документів) про організацію взаєморозрахунків з різниці в тарифах відповідно до механізму, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України (до 01.01.2019 відповідно до постанови КМУ від 14.02.18 № 110), а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим Договором (п. 5.1 Договору);

- відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього Договору, здійснюється наступним чином: постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 цього Договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб. м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 цього Договору; постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; споживач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії. У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України (п. 5.7 Договору);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 Договору);

- строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 9.3 Договору);

- Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

19.03.2019 сторони, керуючись Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (із змінами та доповненнями), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (із змінами та доповненнями), Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (із змінами та доповненнями), постановою НКРЕКП від 27.07.2017 № 788 в частині відтермінування окремих положень Кодексу газотранспортної системи (із змінами та доповненнями), іншими нормативно-правовими актами, уклали Додаткову угоду № 5 про те, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2 підп. 3.9.2 п. 3.9, пункти 3.13, 5.7, абз. 5 підп. 5 п. 6.2, підп. 8 п. 6.2, підп.. 4 п. 6.3, абз. 3 підп. 2 п. 6.4. цього Договору застосовуються сторонами з 01.03.2019; пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз. 1 підп. 3.9.2 п. 3.9, абз. 4 підп. 5 п. 6.2, абз. 2 підп. 2 п. 6.4. цього Договору з 01.03.2019 втрачають чинність; решта умов цього Договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додатковою угодою від 20.03.2019 № 6 внесено зміни до пункту 2.1 Договору, за умовами якого постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 266,524 тис. куб. метрів (двісті шістдесят шість тисяч п`ятсот двадцять чотри куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі-розрахункові періоди) (тис. куб. м): жовтень 2018 9,385, листопад 2018 51,452, грудень 2018 61,612, січень 2019 67,804, лютий 2019 46,271, березень 2019 30,00, квітень 2019 0.

Додатковою угодою від 29.03.2019 № 7 по тексту Договору слова «Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», «ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» замінено словами «Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у відповідному відмінку.

Договір та додаткові угоди до нього підписані повноважними представниками постачальника та споживача, а також скріплений відбитками печаток.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

На виконання умов Договору у жовтні 2018 березні 2019 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 021 855,26 грн., що підтверджується копіями підписаних та скріплених печатками обох сторін актів приймання-передачі природного газу, а саме:

- акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2018 на суму 55 656,80 грн.,

- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на суму 384 995,35 грн.,

- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2018 на суму 461 018,69 грн.,

- акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2019 на суму 507 351,02 грн.,

- акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2019 на суму 346 227,94 грн.,

- акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2019 на суму 266 605,46 грн.,

які у порядку пунктів 3.7., 5.1. Договору (із змінами) є підставою для остаточних розрахунків між сторонами до 25 числа включно наступного місяця за місяцем поставки.

Згідно з умовами Договору остаточний розрахунок по кожному з актів мав бути здійснений не пізніше 25 числа наступного місяця, а у випадку прострочення оплати у продавця було наявне право на нарахування пені (пункт 7.2 Договору із змінами), процентів річних та інфляційних втрат (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно до частини 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, отже нарахування пені має здійснюватись з наступного дня після спливу строку виконання грошового зобов`язання та припинитися або в переддень виконання грошового зобов`язання (оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені або у відповідне число через шість місяців після дати початку нарахування пені.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Із врахуванням того, що 25.11.2018 припадає на вихідний, строк оплати природного газу, отриманого у жовтні 2018, сплив 26.11.2018, а з 27.11.2018 настало прострочення. Відповідач 03.12.2018 розрахувався за газ, поставлений у жовтні 2018, тобто із простроченням з 27.11.2018 по 02.12.2018.

Строк оплати природного газу, отриманого у грудні 2018, сплив 25.01.2019, а з 26.01.2019 настало прострочення. Відповідач 29.01.2019 остаточно розрахувався за газ, поставлений у грудні 2018, тобто із простроченням щодо залишку заборгованості у сумі 20 670,84 грн. з 26.01.2019 по 28.01.2019.

У зв`язку з тим, що зобов`язання з оплати природного газу було виконано відповідачем з порушенням встановлених Договором строків оплати, позивач НАК «Нафтогаз України» нарахував ОСББ «Ольжин Град» та заявив до стягнення пеню у сумі 165,97 грн. та 3% річних у сумі 32,55 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені та 3% річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є вірними, відповідають умовам Договору та нормам законодавства України, тому позовні вимоги НАК «Нафтогаз України» про стягнення з відповідача ОСББ «Ольжин Град» пені у сумі 165,97 грн. та 3% річних у сумі 32,55 грн., нарахованих за прострочення оплати за природний газ, отриманий у жовтні 2018 березні 2019 є обґрунтованими та законними.

Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 21 063,55 грн., передбачені пунктом 3.13 Договору у редакції додаткової угоди від 23.11.2018 № 4, нараховані у зв`язку із перевищенням споживання природного газу у березні 2019 (фактично за актом від 31.03.2019, який підписаний обома сторонами 35,63 тис.куб.м., замовлений обсяг згідно додаткової угоди №6 від 20.03.2019 30,00 тис.куб.м., тобто відхилення становить 18,77%).

17.05.2019 позивач направляв відповідачу Акт-претензію від 16.05.2019 №26-989-19 про сплату (відшкодування збитків) у сумі 21 063,55 грн., яка повернулась відправнику із посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення. 06.06.2019 позивач повторно направляв відповідачу оригінал вказаного Акту-претензії, який був отриманий відповідачем 18.06.2019, про що свідчить залучена до матеріалів справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення №856.

Укладеним між сторонами Договором передбачено умови застосування такого виду відповідальності як відшкодування збитків та порядок їх розрахунку, зокрема, підставою нарахування збитків є випадок, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Умовами Договору сторонами передбачено обсяги газу, які є плановими та можуть змінюватись. Сторони домовились про те, що допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі +/-5% від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (у редакції, чинній станом на момент спірних відносин), встановлено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (V ф - V п) х Ц х K,

де: V ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

V п - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається у договорі постачання та не може перевищувати 0,5.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Правил постачання природного газу у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Суд зазначає, що передбачене вказаними нормами Правил та пунктом 3.13.2 Договору право постачальника на нарахування суми за формулою за правовим змістом не відповідає правовій категорії збитків згідно ст.ст. 224, 225 ГК України та ст. 22 ЦК України, а є договірною санкцією, передбаченою за перевищення споживання природного газу понад замовлені обсяги, розмір, порядок застосування якої відповідає наведеним нормам розділу VI Правил постачання природного газу (у відповідній редакції). Суд звертає увагу на те, що у чинній редакції Правил вищенаведені норми збережені у пунктах 1 та 2 розділу VIІ Правил.

Фактично вказана норма передбачає право постачальника (та відповідний обов`язок споживача) на застосування до обсягів газу, відібраних споживачем понад передбачені договором обсяги, ціни, яка перевищує договірну ціну на погоджений сторонами договору коефіцієнт, у даному випадку 0,5 згідно пункту 3.13.2 договору у редакції Додаткової угоди №4 від 23.11.2018.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин умовою застосування до боржника такої договірної санкції є: по-перше, наявність порушення боржником зобов`язання, а по-друге, така санкція за порушення зобов`язання має бути передбачена Договором.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що вказана санкція не може бути застосована до відповідача, оскільки він є побутовим споживачем. Суд при цьому керується презумпцією правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Розрахунок такої санкції у разі перевищення споживання природного газу понад замовлені обсяги передбачений укладеним між сторонами чинним договором, який відповідач підписав, відтак погодився із вказаними у договорі умовами. Доказів визнання недійсними вказаних положень договору, або будь-яких інших доказів нечинності відповідних пунктів договору суду не подано.

Таким чином, враховуючи, що

Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2019 на обсяг 35,63 тис.куб.м. газу (при замовленому обсязі 30,00 тис.куб.м.) підписаний споживачем;

фактично спожитий обсяг перевищує замовлений більше, ніж на 5 відсотків;

доказів коригування замовлених обсягів шляхом підписання додаткової угоди у порядку, передбаченому пунктом 2.4 Договору (в редакції додаткової угоди №4 від 23.11.2018) суду не подано;

розрахунок договірної санкції у сумі 21063,55 грн. відповідає умовам пункту 3.13.2 договору (який у судовому порядку недійсним не визнано) та нормам розділу VI Правил постачання природного газу (у відповідній редакції);

позивачем складено та направлено відповідачу Акт-претензію на суму 21063,55 грн. від 16.05.2019 №26-989-19, яку відповідач отримав 18.06.2019;

а також враховуючи, що зідно із принципом jura novit curia (суд знає закони) неправильна юридична кваліфікація позивачем спірної суми як збитків не звільняє суд від обов`язку застосовувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц;

вимога позивача про стягнення з відповідача 21063,55 грн. санкції (збитків) відповідно до пункту 3.13.2 договору є обґрунтованою та такою, яку належить задовольнити.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені та процентів річних до 0 грн., суд зазначає таке.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (ч. 3 ст. 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

При цьому, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вони не є імперативними, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. При цьому, суд має врахувати, що наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

Зменшення суми пені є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/2158/17.

Заборгованість відповідачем повністю погашена до відкриття провадження по справі № 911/1209/21.

Відповідач подав до справи довідки від 22.05.2021 № 22/05/2021-1, від 22.05.2021 № 22/05/2021-2, від 22.05.2021 № 22/05/2021-3 про стан заборгованості співвласників будинку перед ОСББ станом на 25.11.2018, 25.01.2019 та 25.04.2019, які складені ним особисто та не можуть вважатись належними доказами, що підтверджують його скрутне фінансове становище. Відповідачем не подано звітів, балансів, відповідно до яких можна встановити дійсний майновий стан у відповідний період, зокрема співвідношення дебіторської та кредиторської заборгованості.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

З огляду на те, що самі мешканці багатоквартирного будинку (їх загальні збори) є органом управління та задля їх потреб саме і створено ОСББ, суд вбачає недоречним посилання відповідача на причину несвоєчасного розрахунку із позивачем через несплату мешканцями будинку вартості набутих комунальних послуг. При цьому відповідач як юридична особа наділений власною праводієздатністю та не позбавлений права та можливості вживати заходів до стягнення дебіторської заборгованості.

З огляду на викладене, відповідачем не наведено наявності обставин, які об`єктивно, незалежно від волі відповідача, перешкодили йому виконати зобов`язання перед позивачем належним чином у встановлений договором строк, та не подано доказів на підтвердження існування таких обставин, у зв`язку з чим клопотання відповідача про зменшення пені та 3% річних не належить до задоволення.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» повністю, ухвалює рішення про стягнення з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин Град» 165,97 грн. пені, 32,55 грн. 3% річних та 21063,55 грн. збитків.

У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 129 ГПК України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному законом встановленому розмірі повністю.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити повністю.

2. Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ольжин Град» (07300, Київська обл., м. Вишгород, проспект Т.Шевченка, буд. 2-Г, ідентифікаційний код 37649482)

на користь акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720)

165,97 грн. (сто шістдесят п`ять гривень дев`яносто сім копійок) пені,

32,55 грн. (тридцять дві гривні п`ятдесят п`ять копійок) три проценти річних,

21063,55 грн. (двадцять одну тисячу шістдесят три гривні п`ятдесят п`ять копійок) збитків;

2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 06.07.2021

Суддя О.В. Конюх