Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1309/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Північноукраїнський Аграрно-Експортний Альянс"

до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1"

про стягнення 17 478,67 грн та зобов`язання зареєструвати податкову накладну

ТОВ "Північноукраїнський Аграрно-Експортний Альянс" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів - 1" в якому просить стягнути з КСП "Україна-Черняхів-1" штрафні санкції у розмірі 17 478,67 грн та зобов`язати КСП "Україна - Черняхів- 1" зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ "Північноукраїнський аграрно-експортний альянс" податкову накладну на суму 17 478,67 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 906/1309/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено до розгляду.

14.01.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 01.04.2020 після зміни керівництва КСП "Україна_Черняхів -" попереднє керівництво КСП викрало всю фінансово-господарську документацію у зв`язку з чим наразі ведеться досудове розслідування Черняхівським відділенням поліції Коростишівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області.

Таким чином, у відповідача відсутні документи, якими обґрунтовано позовні вимоги.

При цьому відповідач вказує на те, що зобов`язання відповідача в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних за своєю правовою природою є податковим зобов`язанням, яке регулюється нормами податкового законодавства та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема відповідальність, а тому не є правовідношенням у сфері господарювання та відповідно до вимог ст. 218, ч. 1 ст. 230 ГК виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Позивачем недоведено факт невиконання відповідачем господарського зобов`язання, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою суду від 14.01.2021 строк підготовчого провадження продовжено.

Ухвалою суду від 23.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1309/20 до судового розгляду по суті.

30.03.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії податкової накладної 22112019, що зареєстрована в ЄРПН на суму ПДВ 17 478,67 грн та квитанції про її реєстрацію 15.03.2021.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі його представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайняттям у цей час в іншому судовому засіданні Корольовського районного суду м. Житомира у кримінальній справі №296/2807/17.

Однак, враховуючи, що розгляд справи по суті вже відкладався , а також те, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 року між Колективним сільськогосподарським підприємством "Україна-Черняхів - 1" (продавець/відповідач) та ТОВ "Північноукраїнський Аграрно-Експортний Альянс" (покупець/позивач) було укладено договір поставки №21/11/2019, відповідно до умов якого (п. 1.1 договору) продавець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцеві сільськогосподарську продукцію (зерно пшениці фуражної) врожаю 2019, а покупець зобов`язується сплатити за нього обумовлену ціну і прийняти товар, що визначається цим договором пункт 4.

Фактична кількість товару, що поставляється, встановлюється у відповідних одиницях виміру (тоннах) та зазначається в рахунках фактурах і накладних, а також не обмежується п. 2.1 договору та може збільшуватись (п. 2.5 договору).

Ціна одиниці товару становить 4 200,00 грн за 1 тону, в тому числі ПДВ - 700,00 грн (п. 4.1 договору)

Сукупна кількість товару до даного договору є кількість тон товару по всім рахункам-фактурам, відповідно яких товар оплачується покупцем та поставляється покупцем протягом строку дії договору (п. 4.2 договору).

Згідно п. 4.3 договору, оплата за даний товар здійснюється в день відвантаження.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що продавець, при виконанні цього договору зобов`язаний своєчасно та правильно, із зазначенням податкових реквізитів покупця, виписувати та реєструвати податкові накладні відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Згідно п. 6.2 договору, у разі, якщо прострочення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних перевищує граничний строк реєстрації визначений законодавством, продавець сплачує на користь покупця штраф у розмірі, еквівалентному сумі податку на додану вартість, що відображена або мала бути відображена в податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 8.1 даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 30.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами зобов`язань, що зобов`язують кожну із сторін з моменту підписання цього договору.

21.11.2019 відповідачем був виставлений позивачу рахунок на оплату № 24 на суму 210 000,00 грн.

Платіжними дорученнями від 22.11.2019 № 1293 та №1283 позивач перерахував відповідачу кошти за пшеницю згідно рахунку № 24 на загальну суму 205 000,00 грн.

Відповідачем поставлений, а позивачем прийнятий товар (пшениця) на суму 212 058,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №24 від 22.11.2019 на суму 100 128,00 грн та №25 від 23.11.2019 на суму 111 930,00 грн

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання по реєстрації у ЄРПН податкової накладної на суму 205 000,00 грн з ПДВ.

Однак, як вбачається із позовної заяви, в порушення вимог договору та Податкового кодексу України було зареєстровано податкову накладну лише на суму 100 128,00 грн з ПДВ, згідно видаткової накладної № 24 від 22.11.2019.

Граничний строк реєстрації відповідачем податкової накладної до 15.12.2019.

Таким чином відповідачем не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на загальну суму 104 872,00 грн, в тому числі ПДВ - 17 478,67, у зв`язку з чим позивач не зміг скористатись своїм правом на податковий кредит на вказану суму.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позов про стягнення з відповідача 17 478,67 грн штрафу нарахованого на підставі п. 6.2 договору у розмірі, еквівалентному сумі податку на додану вартість, що відображена або мала бути відображена в податковій накладній.

Доказів реєстрації постачальником спірної податкової накладної протягом строку, передбаченого п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Таким чином, граничний строк реєстрації відповідачем податкової накладної є 15.12.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснена реєстрація податкової накладної на спірну суму лише 15.03.2021, що підтверджується відповідною квитанцією про її реєстрацію.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.2. договору у разі, якщо прострочення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних перевищує граничний строк реєстрації визначений законодавством, продавець сплачує на користь покупця штраф у розмірі, еквівалентному сумі податку на додану вартість, що відображена або мала бути відображена в податковій накладній/розрахунку коригування.

На підставі п. 6.2 договору позивачем нараховано до стягнення з відповідача 17 478,67 грн штрафу.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Також, позивачем заявлена позовна вимога про зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ "Північноукраїнський аграрно-експортний альянс" податкову накладну на суму 17 478,67 грн.

Щодо вказаної вимоги суд зазначає наступне.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції судів залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним і Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Має значення також і суб`єктний склад саме сторін правовідносин та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Наведена норма права підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Предметом вимоги є обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, що, на думку позивача, є необхідним для віднесення позивачем суми ПДВ до податкового кредиту, тобто зменшення сплачуваного ним суми ПДВ.

Згідно з підпунктом 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У статті 198 ПК України встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 цієї статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Цей спір виник щодо невиконання відповідачем обов`язку складення податкової накладної за наслідками здійснення з позивачем господарських операцій у період листопада 2019 за договорам поставки №21/11/2019 і реєстрації її у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відшкодування ПДВ здійснюється державою в податкових правовідносинах між особою і державою. Отже, зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає саме з податкового законодавства, а не з договірних відносин, тому є податковим, а не господарським зобов`язанням. Спори, які можуть виникнути між платниками ПДВ та державою в особі уповноваженого органу - суб`єкта владних повноважень щодо суми сплаченого податку, є адміністративними і мають розглядатися судами адміністративної юрисдикції.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, позовні вимоги в частині зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 104 872,00 грн, в т.ч. ПДВ - 17 478,67 грн не підлягає розгляду в судах господарської юрисдикції.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019р. у справі №908/1568/18.

Згідно пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, суд закриває провадження в частині позовних вимог про зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч.2 ст.231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У зв`язку з цим суд зазначає, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17).

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для частково задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 17 478,67 грн штрафу та закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Разом з цим за відсутності відповідного клопотання позивача дане питання судом не вирішується.

Керуючись статтями ст.ст.123,129, п.1 ч.1,ч.ч.3,4 ст.231, ст.ст.233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Провадження у справі № 906/1309/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Північноукраїнський Аграрно-Експортний Альянс" до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" в частині зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 17 478,67 грн закрити.

3.Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" (12301, Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Мельнична, буд.6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Північноукраїнський Аграрно-Експортний Альянс" (10014,м. Житомир, вул. Кафедральна,5а, каб. 503, ) - 17 478,67 грн. штрафу та 2 102,00 судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.07.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек)