РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2021Справа №910/17376/19

За позовомАкціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта"
доАкціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідача:Одеської міської ради
простягнення шкоди у розмірі 123 531,42 грн.
Суддя Бойко Р.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представників учасників:

від позивача:Ніколенко Г.В.
від відповідача:Покора І.Є.
від третьої особи:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" про стягнення шкоди у розмірі 123 531,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 28.09.2019 представниками відповідача було здійснене захоплення частини території та ємностей і виробничих приміщень Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, які в послідуючому були знищені у зв`язку з чим позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 123 531,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/17376/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження х повідомленням (викликом) сторін; призначено проведення судового засідання на 21.01.2020.

21.01.2020 через відділ діловодства суду представником відповідача було подано відзив, у відповідності до якого проти позову заперечував, вказував на те, що: позивачем додано до позовної заяви копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2015, в якому зазначено, що власником автобази зв`язку за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , є Держава в особі Міністерства інфраструктури України, в той час як жодних доказів наявності саме у позивача прав власності на нібито зруйновані об`єкти не надано, що свідчить про відсутність будь-яких порушених прав чи інтересів позивача, на захист яких подано даний позов; позивачем не надано жодних доказів на доведення обставин руйнування об`єктів, про які йдеться в позові, не доведено розміру вартості знищеного за його посиланням майна та необґрунтовано протиправної поведінки та взагалі причетності АТ "Концерн Галнафтогаз" до скоєння такого руйнування.

Протокольними ухвалами суду від 21.01.2020 прийнято відзив на позов та долучено його до матеріалів справи; встановлено позивачу строк протягом 10 днів для подачі відповіді на відзив; відкладеного судове засідання на 17.02.2020.

03.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що право власності на зруйновані об`єкти підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2018, а розмір заподіяної шкоди підтверджується відомостями про балансову вартість знищеного майна. Також, подано клопотання про витребування доказів, у відповідності до якого представник позивача з метою підтвердження викладених в позові обставин знищення майна саме працівниками відповідача просив витребувати з Хмільницького відділення поліції Малиновського відділу поліції у м. Одесі копії матеріалів кримінального провадження №0001310.

17.02.2020 через відділ діловодства суду представником відповідача подано заперечення, згідно яких вказував на те, що долучення позивачем до відповіді на відзив витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2018 жодним чином не підтверджує його право власності на ємності, про які він зазначає в позовній заяві, так само як і на склад пального літ. Б, майстерню №2 літ. Е, котельню літ. Д.

Протокольними ухвалами суду від 17.02.2020 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення Міністерства інфраструктури України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження; частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у Хмільницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області інформацію щодо обставин кримінального провадження №0001310, пояснення щодо можливості ознайомлення АТ "Укрпошта" з матеріалами кримінального провадження №70001310, відомості щодо пред`явлення підозр в межах вказаного кримінального провадження та відомості щодо свідків подій, які сталися 28.09.2019 за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, буд. 2; підготовче засідання призначено на 03.03.2020.

02.03.2020 через відділ діловодства суду представником позивача подано пояснення, у відповідності до яких просив суд врахувати обставини про те, що: відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 21.05.1959 №402 транспортній конторі Одеського обласного управління зв`язку відведено земельну ділянку площею 0,51 га, на підставі якого 18.07.1959 складено акт відведення земельної ділянки по вул. Пестеля у м. Одеса ; 01.07.2008 Господарським судом Одеської області ухвалено рішення по справі №16/5-08-35, яким за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України визнано право власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема, на нежитлові будівлі по вул. Пестеля, 2 в м. Одеса.

Протокольними ухвалами суду від 03.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення Фонду державного майна України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; долучено подані сторонами докази до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 відкладено підготовче засідання на 31.03.2020 та витребувано від Малиновського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження №70001310 від 28.09.2019 за ознаками ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України.

18.03.2020 засобами електронної пошти від Малиновського відділення поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов лист від 18.03.2020 №38/вх1277, в якому останній повідомляє, що в нього не перебуває та не значиться кримінальне провадження за №70001310 від 28.09.2019 за ознаками ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим виконати ухвалу суду від 03.03.2020 неможливо. Крім того, у своєму листі Малиновське відділення поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області зазначає, що у нього наявне кримінальне провадження за №0001310 від 28.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, яке закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 повторно витребувано від Малиновського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019 за ознаками ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13.03.2020 №11/0/2-20 "Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19", проведення підготовчого засідання у справі №910/17376/19 призначено на 28.04.2020.

На виконання вимог суду Малиновським відділом поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області було надано належним чином засвідчені копії матеріалів кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2020, враховуючи надходження клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13.03.2020 №11/0/2-20 "Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19", проведення підготовчого засідання у справі №910/17376/19 призначено на 26.05.2020, яке в послідуючому ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 відкладено на 18.06.2020.

18.06.2020 через відділ діловодства суду представником відповідача подано пояснення, за змістом яких звертав увагу на те, що: кримінальне провадження №0001310 від 28.09.2019 було закрито внаслідок відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України; надані позивачем документи на підтвердження існування у нього прав власності на майно за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, буд. 2 , що за його посиланням було зруйновано, містять розбіжності, які унеможливлюють встановлення дійсного існування такого майна; дії представників відповідача з підготовчих робіт на земельній ділянці, переданій в оренду АТ "Концерн Галнафтогаз", та на якій було розташоване належне останньому майно, було здійснено на підставі належним чином оформлених дозвільних документів, що виключає можливість розцінювання їх як такі, що завдали майнової шкоди позивачу.

Протокольною ухвалою суду від 18.06.2020 оголошено перерву в судовому засіданні на 30.06.2020.

Протокольними ухвалами суду від 30.06.2020 відмовити в задоволенні клопотання позивача про залучення Міністерства інфраструктури України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано від Малиновського відділу поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області друкований зміст трьох пояснень опитуваних осіб від 28.09.2019 по кримінальному провадженню №0001310 (у зв`язку з неможливістю ідентифікувати рукописний текст слідчого); запропоновано Управлінню Служби безпеки України в Одеській області надати інформацію, яка відома стосовно обставин викладених у повідомлені про вчинення злочину (в порядку ст. 214 КПК України) від 08.10.2019 №65/3/3/4171.

01.07.2020 через відділ діловодства суду представником позивача подано відповідь на пояснення, у відповідності до яких зазначив, що: саме по собі закриття кримінального провадження не вказує на відсутність відповідних подій - захоплення території та руйнування майна; об`єкти, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , станом на лютий 2009 року належали державі в особі Міністерства інфраструктури України, а потім були зареєстровані за ПАТ "Укрпошта" у 2018 році; котельня на території автобази зв`язку за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, була розібрана у 2009 році, проте у 2015 році, при складанні технічної документації на об`єкти, розташовані за зазначеною адресою, підтверджено відновлення вказаної котельної, внаслідок чого вона увійшла до технічного паспорту під літерою "Д", а відповідно і було зареєстровано право власності на неї за АТ "Укрпошта".

В подальшому, 14.07.2020 та 30.07.2020, у зв`язку з невиконанням вимог протокольної ухвали суду від 30.06.2020, підготовче засідання відкладалося на 30.07.2020 та 03.09.2020 та повторно зобов`язувалося Малиновське відділення поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління Служби безпеки України в Одеській області виконати вимоги протокольної ухвали суду від 30.06.2020.

25.08.2020 через відділ діловодства суду від Малиновського відділення поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов лист №38/104147 від 17.08.2020, в якому останнє повідомляє, що матеріали кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019 за ознаками ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України 03.08.2020 було спрямовано до СУ ГУНП в Одеській області та на теперішній час повернуто не було, у зв`язку з чим виконати ухвалу неможливо.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 задоволено клопотання АТ "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" про витребування доказів; витребувано від Прокуратури Одеської області роздруківку письмових пояснень осіб, які були допитані у межах кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019; відкладено підготовче засідання на 24.09.2020.

Протокольними ухвалами суду від 24.09.2020 повторно витребувано від Головного управління Національної поліції в Одеській області та Прокуратури Одеської області роздруківку письмових пояснень осіб, які були допитані у межах кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019; відкладено підготовче засідання на 20.10.2020.

16.10.2020 електронною поштою від Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшли копії протоколу допиту свідка ОСОБА_1 , допитаного 02.10.2019 в межах кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 відкладено підготовче засідання на 10.11.2020; витребувано від Головного управління Національної поліції в Одеській області та Прокуратури Одеської області надрукований текст письмових пояснень Брильова Олександра Сергійовича від 28.09.2019, письмових пояснень ОСОБА_3 від 28.09.2019 та письмових пояснень Кисіль Кирила Сергійовича від 28.09.2019, які були допитані у межах кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України.

27.10.2020 до відділу діловодства суду від Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов лист від 08.10.2020 №4/1-13490 з повідомленням про неможливість надання витребуваних документів з огляду на направлення 08.10.2020 матеріалів кримінального провадження до Одеської місцевої прокуратури №2.

10.11.2020 засобами поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов лист Одеської обласної прокуратури вих. №09/1/1-597-20 від 03.11.2020, в якому повідомляється, що досудове розслідування кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019 проводиться слідчими Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі №910/17376/19 скерована до Одеської місцевої прокуратури №2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 витребувано від Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області надрукований текст письмових пояснень Брильова Олександра Сергійовича від 28.09.2019, письмових пояснень ОСОБА_3 від 28.09.2019 та письмових пояснень Кисіль Кирила Сергійовича від 28.09.2019, які були допитані у межах кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України. Також, суд у вказаній ухвалі було встановлено необхідність призначення наступного підготовчого засідання у справі №910/17376/19 окремо - шляхом постановлення ухвали після одержання витребуваних судом доказів.

16.12.2020 засобами електронної пошти від Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли надруковані тексти письмових пояснень Брильова Олександра Сергійовича від 28.09.2019, письмових пояснень ОСОБА_3 від 28.09.2019 та письмових пояснень Кисіль Кирила Сергійовича від 28.09.2019, які були допитані у межах кримінального провадження №0001310 від 28.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 призначено проведення підготовчого засідання на 12.01.2021, а ухвалою від 18.12.2020 запропоновано АТ "Концерн Галнафтогаз" надати суду у строк - до початку наступного підготовчого засідання, призначеного на 12.01.2021, належним чином засвідчену копію договору підряду №КУНТ/125-08-19 від 20.08.2019.

11.01.2021 через відділ діловодства суду представником відповідача подано пояснення, за змістом яких вказував на те, що: станом на сьогоднішній день як договір купівлі-продажу нежитлових будівель та авто-заправної станції, посвідчений 18.11.2010 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. за реєстровим №9658, на підставі якого АТ "Концерн Галнафтогаз" набуло права власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці площею 0,5112 га за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , так і всі правочини та акти, на підставі яких відповідне нерухоме майно належало попереднім власникам, а також договір оренди такої земельної ділянки є чинними, не скасованими та не оскарженими в судовому порядку, а тому відсутні будь-які підстави для тверджень, що право власності на відповідне нерухоме майном набуто відповідачем неналежно; представники відповідача здійснювали дії з підготовчих робіт на орендованій АТ "Концерн Галнафтогаз" земельній ділянці на підставі належним чином отриманих дозвільних документів, що виключає протиправність дій відповідача; позивачем не доведено наявності завдання шкоди майну, про яке він зазначає в позовній заяві, що виключає настання цивільно-правової відповідальності за нібито завдання такої шкоди; надана позивачем довідка про залишкову вартість майна від 19.11.2019 не є і не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження реальної вартості втраченого за твердженнями позивача майна, що свідчить про недоведеність ним розміру збитків.

Протокольними ухвалами суду від 12.01.2021 долучено надані відповідачем пояснення та додані до нього на виконання ухвали суду докази до матеріалів справи та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.01.2020.

26.01.2020 через відділ діловодства суду представником позивача подано відповідь на пояснення, у відповідності до яких вказував на те, що посилаючись на договір купівлі-продажу від 18.11.2010, на підставі якого відповідач вважає, що набув право власності на будівлі під літерами "Д" та "Е", які розташовані по вул. Пестеля, 2 в м. Одесі , останній не приймає до уваги те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.20008 у справі №16/5-08-35 визнано право державної власності на ті ж самі будівлі, а витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності від 16.04.2015 підтверджується належність таких споруд до державної власності, які в подальшому, в процесі корпоратизації Укрпошти передано до статутного капіталу ПАТ "Укрпошта", а тому вказані посилання відповідача є безпідставними. Також, вказував на те, що наданим відповідачем договором підряду №КГНГ/125-08-19 від 20.08.2019 підтверджується замовлення саме ним послуг із здійснення демонтажу існуючих будівель та споруд за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 .

26.01.2020 через відділ діловодства суду представником відповідача подано додаткові пояснення, за змістом яких вказував, що право власності на нерухоме майно за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, що виникло на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35, підлягало обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", однак, такої реєстрації здійснено не було, а тому таке прав не було дійсним на момент набуття відповідачем права власності на нерухоме майном за договором купівлі-продажу нежитлових будівель та авто-заправної станції від 18.11.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 залучено до участі у справі Одеську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; запропоновано учасникам справи надати суду правоустановчі документи на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, буд. 2 та підтвердження набуття майна у власність у строк до початку наступного підготовчого засідання; відкладено підготовче засідання на 18.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 18.02.2021 відкладено підготовче засідання та ухвалою суду від 19.02.2021 призначено його проведення в режимі відеоконференції на 12.03.2021, яке в послідуючому ухвалою суду від 12.03.2021 відкладено на 02.04.2021.

01.04.2021 через відділ діловодства суду представником третьої особи подано пояснення, у відповідності до яких з доводами позивача не погоджувався, вказував на те, що договір купівлі-продажу нежитлових будівель та авто-заправної станції від 18.11.2010 за реєстраційним №9658 та договір оренди земельної ділянки від 01.04.2016 за реєстраційним №709, як і свідоцтво про право власності, видане ПП " Вира ", та рішення Одеської міської ради від 22.01.2010 №4961-V, є чинним та в судовому порядку не оскаржувались, а спір у даній справі не стосується питання власності.

Протокольною ухвалою суду від 02.04.2021 з власної ініціативи, внаслідок недобросовісного виконання сторонами та третьою особою своїх процесуальних обов`язків, витребувано у Одеської міської ради належним чином засвідчені копії (оригінали для огляду) документів на підставі яких було ухвалено рішення Одеської міської ради від 22.01.2010 №4961-V, в частині об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, буд 2 , а також всі документи на підставі яких оформлено право власності на цю будівлю, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2021 призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 16.04.2021.

Протокольною ухвалою суду від 16.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якого ухвалою суду від 20.04.2021 було призначено на 14.05.2021.

16.04.2021 засобами електронного зв`язку від Одеської міської ради до суду надійшли витребувані документи.

12.05.2021 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли витребувані судом документи в паперовому вигляді.

Протокольними ухвалами суду від 14.05.2021 долучено подані третьою особою докази до матеріалів справи; задоволено клопотання позивача про відкладення судового засідання; відкладено судове засідання на 11.06.2021.

В судове засідання 11.06.2021 з`явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю, а відповідач проти позовних вимог заперечує і просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, повідомлена про час, дату та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, свої повноважних представників в судове засідання не направила, про поважні причини неявки суд не повідомила.

При цьому, суд враховує наявність в матеріалах справи пояснень третьої особи стосовно суті спору, що свідчить про висловлення нию своєї правової позиції відносно суті спору.

В судовому засіданні 11.06.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконкому Ленінської райради депутатів трудящих №71 від 02.02.1953, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №209 від 21.02.1953, відведено Одеському обласному управлінню Міністерства зв`язку вільну земельну ділянку площею до 1 га в районі Слобідки за дитячою лікарнею під будівництво автогаражу.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №402 від 21.05.1959 відведено Транспортній конторі Одеського обласного управління зв`язку додаткову земельну ділянку площею 0,51 га, в районі Червоної Слобідки за радіостанцією, по межі відведеної ділянки Транспортній конторі Управління зв`язку; зобов`язано керівника Транспортної контори обласного управління зв`язку: скласти проект забудови ділянки на підставі Архітектурно-планувального завдання Управління Головного архітектора міста; погодити генплан ділянки, проект будівель і благоустрою із зацікавленими відомствами у встановленому порядку; надати на погодження технічну документацію: почати будівництво в ІІІ-му кварталі 1959 року, закінчити будівництво у встановлені строки; здійснити будівництво міських підземних та надземних інженерних мереж у відповідності до технічних вимог, які будуть видані Управлінням Головного архітектора міста.

На підставі вказаного рішення Управлінням Головного архітектора міста було здійснено відведення відповідної земельної ділянки Транспортній конторі Одеського обласного управління зв`язку, про що складено акт від 18.07.1959.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2008, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 та постановою Вищого господарського суду України від 20.01.2009, у справі №16/5-08-35 за позовом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Одеської дирекції до Одеської міської ради про визнання права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Міністерства транспорту та зв`язку України до Одеської міської ради про визнання права власності, зокрема, задоволено позов Міністерства транспорту та зв`язку України і визнано право власності за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля 2 , які складаються з будівель під літ "А" площею 995,7 кв.м., літ. "В" площею 52,5 кв.м., літ. "Г" площею 409,5 кв.м., літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., літ. "Ж" площею 1456,0 кв.м., літ. "З" площею 22,3 кв.м., літ. "И" площею 14,6 кв.м., літ. "К" площею 93,2 кв.м, літ. "Б" - навіс, літ. "Л" - навіс та майно, позначене в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, за №1 - мостіння.

Листом від 14.12.2009 Приватне підприємство "ВИРА" звернулося до начальника представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради з проханням розпочати оформлення документації, необхідної для викупу ПП "ВИРА" у територіальної громади міста Одеса в особі Одеської міської ради індивідуально визначеного нерухомого майна, що перебуває в комунальній власності, а саме: нежитлових будівель загальною площею 218,6 кв.м. та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 .

Рішенням Одеської міської ради №4961-V від 22.01.2010 "Про перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2010 році, та внесення змін до рішення Одеської міської ради" внесено до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню, зокрема, нежитлові будівлі загальною площею 218,6 кв.м та споруди, вул. Пестеля, 2 , з визначенням способу та умов продажу - викуп ПП "ВИРА" за грошові кошти.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №474 від 24.09.2010 "Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси" затверджено перелік об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за територіальною громадою м. Одеси, згідно якого за №21 було визначено будівлі, загальною площею 218,6 кв.м., та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 .

На підставі вказаного рішення 25.10.2010 Одеською міською радою було видано свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі та авто-заправну станцію, відповідно до якого посвідчено, що об`єкт, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , який складається з будівель літ. "Д" - котельної, літ. "Е" - боксу, загальною площею 218,6 кв.м., ІІ - авто-заправної станції, відображених у технічному паспорті від 18.11.2009, в цілому, дійсно належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності.

25.10.2010 згідно вказаного свідоцтва Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" здійснено реєстрацію прав власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові будівлі та авто-заправну станцію за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , про що здійснено запис №2544 в книзі: 12ог-35.

02.11.2010 між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради (продавець) та Приватним підприємством "ВИРА" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. за реєстраційним №706, (надалі - "Договір купівлі-продажу №706"), у відповідності до якого продавець продав, а покупець купив індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежитлових будівель та авто-заправної станції, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , та в цілому складаються з будівель літ. "Д" - котельної, літ. "Е" - боксу, загальною полщею 218,6 кв.м., основною площею 196,2 кв.м., ІІ - авто-заправної станції, №1, 2, 8 - огорожа, відображених у технічному паспорті від 18.11.2009, та розташовані на земельній ділянці, площею 5112 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні та належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, документи на яку не оформлені, сформовано кадастровий номер :07:003:0030.

Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу №706 об`єкт купівлі-продажу відчужено за ціною у розмірі 868 028,40 грн.

08.11.2010 між ПП "ВИРА" (продавець) та ТОВ "АРЕС-ІВ" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. за реєстраційним №4918, (надалі - "Договір купівлі-продажу №4918"), у відповідності до якого продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі та авто-заправну станцію, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , та в цілому складаються з будівель літ. "Д" - котельної, літ. "Е" - боксу, загальною полщею 218,6 кв.м., основною площею 196,2 кв.м., ІІ - авто-заправної станції, №1, 2, 8 - огорожа, та розташовані на земельній ділянці, площею 5112 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні ПП "ВИРА" та належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, документи на яку не оформлені, сформовано кадастровий номер :07:003:0030.

Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу №4918 об`єкт купівлі-продажу відчужено за ціною у розмірі 920 000,00 грн.

18.11.2010 між ТОВ "АРЕС-ІВ" (продавець) та ПАТ "Концерн Галнафтогаз" було укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель та авто-заправної станції, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. за реєстраційним №9658, (надалі - Договір купівлі-продажу №9658), згідно якого продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлові будівлі та авто-заправну станцію, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, буд. 2 , загальною площею 218,6 кв.м., до складу яких входять: котельня, позначена за планом земельної ділянки - "Д", площею 108,4 кв.м.; бокс, позначений за планом земельної ділянки - "Е", площею 110,2 кв.м.; авто-заправна станція, позначена за планом земельної ділянки - "ІІ"; огорожа, позначена за планом земельної ділянки - "№1, 2, 8", та знаходяться на земельній ділянці площею 5112 кв.м., якій присвоєно кадастровий номер :07:003:0030.

Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу №9658 об`єкт купівлі-продажу відчужено за ціною у розмірі 11 520 000,00 грн.

03.07.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області проведено реєстрацію права власності Держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на об`єкт нерухомого майна - автобаза зв`язку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля 2 , що складаються з: літ "А" площею 995,7 кв.м., літ. "В" площею 52,5 кв.м., літ. "Г" площею 409,5 кв.м., літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., літ. "Ж" площею 1456,0 кв.м., літ. "З" площею 22,3 кв.м., літ. "И" площею 14,6 кв.м., літ. "К" площею 93,2 кв.м, літ. "Б" - навіс, літ. "Л" - навіс.

Рішенням Одеської міської ради від 10.09.2015 №7057-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,5112 га, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель та авто-заправної станції та надання її в оренду публічному акціонерному товариству "Концерн Галнафтогаз" вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :07:003:0033), площею 0,5112 га, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 ; надати ПАТ "Концерн Галнафтогаз" вказану земельну ділянку в оренду терміном на 10 років.

21.10.2015 державним реєстратором Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VI від 06.09.2012, здійснено реєстрацію комунальної власності територіальної громади міста Одеса в особі Одеської міської ради на земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0033, площею 0,5112 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, земельна ділянка 2 .

01.04.2016 між Одеською міською радою (орендодавець) та ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (орендар) було укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №709, (надалі - "Договір оренди землі"), у відповідності до якого передано в оренду земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0033, площею 0,5112 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 .

12.06.2018 державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості", на підставі наказів Міністерства інфраструктури України №56 від 16.02.2017 "Про припинення УДППЗ "Укрпошта" в результаті його перетворення у ПАТ "Укрпошта" та створення ПАТ "Укрпошта" та №240 від 05.07.2017 "Про затвердження Акта передавання майна до статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Укрпошта", проведено реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Укрпошта" на об`єкт нерухомого майна - автобаза зв`язку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля 2 , що складаються з: літ "А" площею 995,7 кв.м., літ. "В" площею 52,5 кв.м., літ. "Г" площею 409,5 кв.м., літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., літ. "Ж" площею 1456,0 кв.м., літ. "З" площею 22,3 кв.м., літ. "И" площею 14,6 кв.м., літ. "К" площею 93,2 кв.м, літ. "Б" - навіс, літ. "Л" - навіс та майно, позначене в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, за №1 - мостіння.

20.08.2019 між ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (замовник) та ТОВ "Креатив-Інжиніринг" (підрядник) було укладено договір підряду №КГНГ/125-08-19, у відповідності до якого підрядник зобов`язався на свій ризик виконати увесь комплекс підготовчих робіт (демонтаж існуючих будівель та споруд) для спорудження АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, авто мийкою самообслуговування та АГЗП за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 .

28.09.2019 за заявою директора Центра управління нерухомістю та інфраструктурою Одеської дирекції АТ "Укрпошта" про те, що невстановлені особи самовільно демонтують огорожу та нежилі споруди на території, яка розташована на вул. Пестеля, 2 в м. Одесі , було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за №0001310.

30.09.2019 за №20-173/19 директор Одеської дирекції АТ "Укрпошта" ОСОБА_6 звернувся до Хмільницького відділення поліції Малиновського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 194, 1971, 2062 ККК України, у відповідності до якої повідомляв про те, що 28.09.2019 біля 8 години ранку групою невідомих осіб було здійснене захоплення частини території та двох виробничих приміщень (літери Д та Е) Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (автобаза зв`язку) за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, При цьому було зруйновано огорожу території та об`єкти під літерами Д та Е.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що внаслідок протиправних дій АТ "Концерн Галфантогаз" було знищено належне йому майно, яке перебувало на балансі Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, а тому просить суд стягнути вартість знищеного майна в якості відшкодування збитків.

Згідно із частинами першою-третьою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За загальними положеннями статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; вина.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Частинами 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина заподіювача презюмується та не підлягає доведенню постраждалим, тобто, саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Наявними в матеріалах справи документами (договором підряду №КУНТ/125-08-19 від 20.08.2019 та матеріалами кримінального провадження №0001310, в т.ч. відібраними поясненнями представників АТ "Концерн Галнафтогаз" Брильова О.С. та Кисіля К.С. від 28.09.2019) підтверджується, що проведення 28.09.2019 на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , підготовчих робіт шляхом демонтажу існуючих будівель та споруд здійснювалося саме на замовлення АТ "Концерн Галнафтогаз" з метою подальшого спорудження на відповідній земельній ділянці АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, автомийкою самообслуговування та АГЗП, що фактично не заперечувалося представника відповідача в судових засіданнях.

Згідно із ч. 2 ст. 1172 Цивільного кодексу України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Отже, в даному випадку за завдану внаслідок проведення підготовчих робіт шляхом демонтажу існуючих будівель та споруд на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , шкоду відповідає саме АТ "Концерн Галнафтогаз", адже такі дії вчинялися за його вказівкою на підставі договору підряду №КУНТ/125-08-19 від 20.08.2019.

В той же час, заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказує на те, що проведення за його вказівкою відповідних робіт (демонтажу) було виключно реалізацією наявних у АТ "Концерн Галнафтогаз" прав користування відповідною земельною ділянкою, наданою йому в оренду Одеською міською радою, та прав власності на нерухомість, яка була демонтована, на підтвердження чого посилається на Договір оренди землі та Договір купівлі-продажу №9658, з посиланням на те, що останні є чинними та не оскаржувалися в судовому порядку.

Оцінюючи наведені обставини суд виходить з наступного.

Так, із зібраних в матеріалах справи документів вбачається, що укладенню Договору оренди землі та Договору купівлі-продажу №9658 передувала реєстрація Одеською міською радою за собою в якості органу управління майном територіальної громади міста Одеси прав власності на спірні об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, буд. 2 (земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0033, площею 0,5112 га та розташовані на ній будівлі і споруд, до складу яких входили: котельня, позначена за планом земельної ділянки - "Д", площею 108,4 кв.м.; бокс, позначений за планом земельної ділянки - "Е", площею 110,2 кв.м.; авто-заправна станція, позначена за планом земельної ділянки - "ІІ"; огорожа, позначена за планом земельної ділянки - "№1, 2, 8").

Тобто, набуття АТ "Концерн Галнафтогаз" оформлених Договором оренди землі та Договором купівлі-продажу №9658 прав на спірну нерухомість в даному випадку обґрунтовується відповідачем та третьою особою як наслідок реалізації Одеською міською радою прав власника (діючи від імені територіальної громади міста Одеси) такого майна.

Водночас, рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 за позовом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в особі Одеської дирекції до Одеської міської ради про визнання права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Міністерства транспорту та зв`язку України до Одеської міської ради про визнання права власності, було зокрема, задоволено позов Міністерства транспорту та зв`язку України і визнано право власності за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля 2 , які складаються з будівель під літ "А" площею 995,7 кв.м., літ. "В" площею 52,5 кв.м., літ. "Г" площею 409,5 кв.м., літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., літ. "Ж" площею 1456,0 кв.м., літ. "З" площею 22,3 кв.м., літ. "И" площею 14,6 кв.м., літ. "К" площею 93,2 кв.м, літ. "Б" - навіс, літ. "Л" - навіс та майно, позначене в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, за №1 - мостіння.

При цьому, в межах наведеної справи Одеська міська рада заперечувала проти заявлених вимог як з боку Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", так із боку Міністерства транспорту та зв`язку України, посилаючись на відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на спірні об`єкти нерухомості, відсутність оформлених у встановленому законом порядку документів на земельні ділянки, на яких розташовані дані об`єкти та наголошувала на статусі цього майна як комунального.

Однак, відхиляючи наведені заперечень та здійснюючи висновок про необхідність задоволення позову Міністерства транспорту та зв`язку України в основу зазначеного рішення суду було покладено висновок про те, що керуючись приписами ст. 84, п. 12 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких знаходяться окремі об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: вул. Пестеля 2 , належать до державної власності, що свідчить про відсутність у Одеської міської ради будь-яких повноважень щодо розпорядження вказаними земельними ділянками, що, в тому числі, свідчить про відсутність порушення прав зазначеної особи при оформленні правовстановлюючих документів на дане майно за державою, а відтак суду не зрозуміла позиція Одеської міської ради, якою заперечується позовні вимоги з підстав порушення майнових прав територіальної громади на вказані земельні ділянки.

Такий висновок було підтримано в постанові Одеського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 та постанові Вищого господарського суду України від 20.01.2009, якими рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 було залишено без змін.

Отже, судовим рішенням в господарській справі, яке набрало законної сили, було встановлено, що:

- нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля 2 , які складаються з будівель під літ "А" площею 995,7 кв.м., літ. "В" площею 52,5 кв.м., літ. "Г" площею 409,5 кв.м., літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., літ. "Ж" площею 1456,0 кв.м., літ. "З" площею 22,3 кв.м., літ. "И" площею 14,6 кв.м., літ. "К" площею 93,2 кв.м, літ. "Б" - навіс, літ. "Л" - навіс та майно, позначене в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, за №1 - мостіння, як і земельна ділянка, на якій вони розташовані, є власністю Держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку України;

- відсутність у вказаної нерухомості (в т.ч. земельної ділянки) статусу комунального майна в силу приналежності її до державної власності.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 1291 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Таким чином, оскільки рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 набрало законної сили та набуло статусу остаточного, то встановлені ним обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

До того ж, згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Україна-Тюмень" проти України".

У справі "Желтяков проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (аналогічна позиція викладена у рішеннях "Христов проти України", "Брумареску проти Румунії", "Рябих проти Росії").

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного відсутні підстави для повторного доказування наведених обставин (приналежності станом на 2008 рік нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , у вигляді нежитлових будівель і споруд та земельної ділянки на якій вони розташовані, до державної власності), а також вказані обставини не можуть бути переоцінені судом у даній справі, оскільки фактично буде мати місце поставлення під сумнів судових рішень у справі №16/5-08/35, яке прийнято судом встановленим законом у спорі між особами, які є учасниками спірних правовідносин, що є недопустимим як в силу національного законодавства, так і міжнародного.

При цьому, суд звертає увагу на те, що не в залежності від подальшої корпоратизації Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" та реорганізації Міністерства транспорту та зв`язку України в Міністерство інфраструктури України, такі особи є їх правонаступниками, а тому встановлені щодо них преюдиціні обставини в межах справи №16/5-08-35 продовжують свою силу.

До того ж, судовим рішенням у справі №16/5-08/35 було визнано станом на 2008 рік саме право державної власності на розташоване на спірній ділянці майно, дійсність обставин чого не залежить від кола учасників пов`язаних спорів.

Отже, остаточним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено та не може бути поставлено під сумнів, що станом на 2008 рік на спірній земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , знаходилося нерухоме майно, яке належало державі Україна та складалося з будівель під: літ "А" площею 995,7 кв.м., літ. "В" площею 52,5 кв.м., літ. "Г" площею 409,5 кв.м., літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., літ. "Ж" площею 1456,0 кв.м., літ. "З" площею 22,3 кв.м., літ. "И" площею 14,6 кв.м., літ. "К" площею 93,2 кв.м, літ. "Б" - навіс, літ. "Л" - навіс та майно, позначене в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, за №1 - мостіння.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що станом на 2008 рік на відповідній земельній ділянці знаходилося будь-які інші будівлі та споруди, відмінних від тих, на які рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 було визнано право власності за державою.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано її учасниками в подальшому (05.07.2017) відповідне нерухоме майно (розташовані на спірній земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , будівлі та споруди) в процесі корпоратизації було передано у власність створеного в результаті перетворення УДППЗ "Укрпошта" ПАТ "Укрпошта", власником 100% акцій якого є держава Україна в особі Міністерства інфраструктури України.

Одночасно з цим матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що з 01.07.2008 (винесення рішення у справі №16/5-08-35) по 28.09.2019 (день початку демонтажу на замовлення АТ "Концерн Галнафтогаз" існуючих на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , будівель та споруд) на спірній земельній ділянці проводилися будь-які будівельні роботи як із знесення існуючих на ній будівель та споруд, так і щодо зведення нових, або ж вчинення протягом вказаного періоду дійсним власником - державою, дій, спрямованих на приватизацію (продаж) існуючої нерухомості.

З огляду на викладене вбачається, що існуючі станом на 28.09.2019 на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , об`єкти нерухомого майна, зокрема, будівлі під літ. "Д" площею 108,4 кв.м., літ. "Е" площею 110,2 кв.м., майно позначене в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, перебували у власності саме АТ "Укрпошта", адже жодних доказів передачі державою Україна (зокрема, у період з 01.07.2008 по 04.07.2017) чи АТ "Укрпошта" (у період з 05.07.2017 по сьогоднішній день) в комунальну власність територіальної громади міста Одеси або відчуження будь-яким іншим особам такого майна матеріали справи не містять.

Попри це, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №474 від 24.09.2010 "Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси" Одеською міською радою 25.10.2010 було видано свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі та авто-заправну станцію, відповідно до якого посвідчено, що об`єкт, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , який складається з будівель літ. "Д" - котельної, літ. "Е" - боксу, загальною площею 218,6 кв.м., ІІ - авто-заправної станції, відображених у технічному паспорті від 18.11.2009, в цілому, дійсно належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності.

Будь-яких доводів як і належних доказів на обґрунтування правомірності вчинення таких дій Одеською міською радою не надано.

Варто зауважити, що судом не було виявлено, а учасниками справи не доведено існування того, що після винесення рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 та набрання ним статусу остаточного з ухвалення Вищим господарським судом України постанови від 20.01.2019 №16/5-08-35, якою було відмовлено в задоволенні касаційної скарги Одеської міської ради, були наявними будь-які інші спори, які б стосувались питання власності зазначеного майна.

Тобто, всього за спливом трохи більше півтора року після відмови Одеській міській раді в задоволенні її касаційної скарги на судове рішення про визнання права власності держави на зазначене майно та набуття ним у зв`язку з цим статусу остаточного, за відсутності будь-яких правових підстав нею здійснюється реєстрація прав власності на таке майно за територіальною громадою міста Одеси.

Відтак, Одеській міській раді (як активному учаснику справи №16/5-08-35) достеменно було відомо, що спірна нерухомість є державної власністю, проте, незважаючи на це прийнято рішення (№474 від 24.09.2010) про реєстрацію за собою (територіальною громадою міста Одеси) прав власності на нього.

Отже, за наслідками вказаних дій Одеської міської ради, враховуючи приписи ст.ст. 1, 4, 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ст.ст. 181, 182, 316, 317, 334 Цивільного кодексу України, 25.10.2010 і мало місце заволодіння всупереч чинному судовому рішенню державною власністю у вигляді нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , (зокрема, будівель літ. "Д" - котельної, літ. "Е" - боксу, загальною площею 218,6 кв.м.), адже за відсутності будь-яких правових підстав 25.10.2010 була здійснена державна реєстрація права власності на таке майно за територіальною громадою міста Одеси.

Така реєстрація свідчить про суперечність відповідних дій Одеської міської ради фундаментальним положенням Конституції України (ст.ст. 8, 19, 41, 1291) та Цивільного кодексу України (ст.ст. 182, 316, 317, 321, 326, 328, 334), адже їх вчинення було здійснено всупереч рішенню Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35, яке набрало законної сили та статусу остаточного, і за відсутності волі чинного власника такої нерухомості - держави.

Поряд з цим слід констатувати, що такі дії породили одночасне існування двох ланок перебігу прав власності на спірне майно:

- правової (законної) - обумовленої створенням з 1953 та 1959 років на відведених земельних ділянках комплексу будівель і споруд - автобази Цеху перевезення пошти Укрпошти, право власності держави України на які було підтверджено судовим рішенням у справі №16/5-08-35 та подальшим розпорядженням таким майном державою в особі уповноваженого органу шляхом його передачі до АТ "Укрпошта", що супроводжувалося відповідними державним реєстраціями прав власності (03.07.2015 - за державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України; 12.06.2018 - за ПАТ "Укрпошта");

- нікчемної - ініційованої діями Одеської міської ради, вчиненими всупереч закріплених в Конституції України принципів верховенства права, обов`язковості судового рішення та непорушності прав власності.

При цьому, той факт, що Одеська міська рада достеменно була обізнана відносно належності спірної нерухомості до державної власністю, однак відповідне право за державою було вперше зареєстровано в державному реєстрі лише 03.07.2015, свідчить про умисне використання обставин відсутності реєстрації відповідних прав як в органах БТІ, так і відповідних державних реєстрах станом на 2010 рік з метою вчинення дій, спрямованих на породження нікчемної ланки перебігу прав власності на спірне майно.

Одночасно з цим, відповідній реєстрації за територіальною громадою міста Одеси прав власності на спірне майно передувало звернення до Одеської міської ради Приватного підприємства "ВИРА" з проханням розпочати оформлення документації, необхідної для викупу таких будівель (лист від 14.12.2009), у зв`язку з чим спірне майно рішенням Одеської міської ради №4961-V від 22.01.2010 було включено до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2010 році, а в послідуючому Одеською міською радою прийнято рішення №474 від 24.09.2010 про реєстрацію прав власності територіальної громади міста Одеси на таке майно, здійснено таку реєстрацію (25.10.2010) та відчужено його на користь ПП "ВИРА" згідно Договору купівлі-продажу №706 (02.11.2010).

Тобто, рішення про приватизацію спірного майна було прийнято ще за 8 місяців до вчинення Одеською міською радою реєстрації відповідних прав власності на нього за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, а відтак, за щонайменше за відсутності визначених п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та положеннями Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" прав для цього.

В послідуючому, всього на протязі 16 днів право власності на спірне майно було відчужено від ПП "ВИРА" на користь ТОВ "АРЕС-ІВ" (08.11.2010 - Договір купівлі-продажу №4918), а від останнього на користь ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (18.11.2010 - Договір купівлі-продажу №9658).

В аспекті наведеного суд враховує, що згідно загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається пов`язаність всіх трьох послідуючих власників спірного майна (ПП "ВИРА", ТОВ "АРЕС-ІВ" та ПАТ "Концерн Галнафтогаз"), адже бенефіціарними власниками ПП "ВИРА" через ТОВ "Укрсервіс" значилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; бенефіціарними власниками ТОВ "АРЕС-ІВ" значилися ОСОБА_9 та через ТОВ "Укрсервіс" - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які одночасно являються засновниками та керівниками низки юридичних осіб, що входять до холдингу Української інвестиційної групи, в структуру якої в свою чергу входить ПАТ "Концерн Галнафтогаз".

Наведені в своїй сукупності обставини: а) звернення до Одеської міської ради ПП "ВИРА" з проханням підготувати приватизацію спірного майна, доказів перебування якого на момент такого звернення в жодних загальнодоступних джерелах не існувало; б) здійснення Одеською міською радою всупереч судових рішень у справі №16/5-08-35 та за відсутності волі власника (держави), користуючись відсутність факту реєстрації відповідних прав за державою дій щодо реєстрації прав власності на спірне майно; в) швидка перереєстрація прав власності на спірне майно між фактично пов`язаними особами; г) послідуюче припинення ПП "ВИРА" та ТОВ "АРЕС-ІВ" за рішем власників; д) демонтаж в послідуючому всіх будівель та споруд, розміщених на спірній земельній ділянці; дають обґрунтовані підстави для висновку, що ініційована Одеською міською радою протиправна ланка перебігу прав власності на спірне майно мала цілеспрямованість вказаних порушень з метою незаконного заволодіння спірним нерухомим майном задля послідуючого виділення земельної ділянки, на якій воно розміщувалося.

В підтвердження наведеного вказує те, що як вбачається із матеріалів справи за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, розміщувалася автобаза Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", складові будівлі та споруди якої і було визнано державною власністю рішенням суду у справі №16/5-08-35 з висновками про те, що земельна ділянка, на якій розміщено такі об`єкти нерухомого майна належить до державної власності.

Одночасно з цим, згідно зібраних в матеріалах кримінального провадження №0001310 документів, копії яких долучено до матеріалів даної справи, вбачається, що такі будівлі та споруди були зведені та розташовані на земельних ділянках виділених Одеському обласному Управлінню Міністерства зв`язку в 1953 році згідно рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих №71 від 02.02.1953, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №209 від 21.02.1953, площею до 1 га, та Транспортній конторі Одеського обласного управління зв`язку згідно рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №402 від 21.05.1959, площею 0,51 га, а відповідно до схематичного плану земельної ділянки в м. Одеса, вул. Пестеля, 2, складеного станом 27.10.2006, загальна площа займаної земельної ділянки становила 16977 кв.м. та під забудовою - 3321 кв.м.

На вказаному плані відображено всі визначені в п. 9 резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 будівлі та споруди, загальна площа яких за вирахуванням літ. "Б" - навіс, літ. "Д" - навіс та майна, позначеного в технічному паспорті за №№ 1-8 - огорожа, за № 1 - мостіння, (не визначено площі в рішенні) становить 3262,40 кв.м., що фактично відповідає визначені в наведеному плані станом на 2006 рік площі під забудовою.

Отже, за рахунок відведення в 1953 та 1959 роках двох земельних ділянок шляхом їх забудови було сформовано фактичну єдину земельну ділянку загальною площею 16977 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, на якій і розміщено нинішню автобазу Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", будівлі та споруди якої до 2017 року перебували в державній власності.

При цьому, здійснюючи співставлення наведеного плану (2006 рік), наданих Одеською міською радою планів земельної ділянки, виготовлених станом на 03.11.2010, та наявних в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :07:003:0033) в оренду ПАТ "Концерн Галнафтогаз" схем, планів, експлікацій (2014 рік), вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :07:003:0033, площею 0,5112 га, була сформована саме за рахунок її виділення із земельної ділянки загальною площею 16977 кв.м., яка була надана для зведення та розміщення нинішньої автобази Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих №71 від 02.02.1953, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №209 від 21.02.1953, та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №402 від 21.05.1959.

Посилання третьої особи на те, що після винесення рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35 05.09.2011 Міністерство інфраструктури України зверталося до Господарського суду Одеської області із заявою про виправлення допущених у рішенні суду від 01.07.2008 описок, мотивуючи її тим, що визначене в п. 9 резолютивної частин такого рішення описання нерухомого майна містить істотні розбіжності з кількістю та технічними характеристиками спірних об`єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, а саме: відсутня будівля під літ. "Д" загальною площею 108,4 кв.м.; площа будівлі під літ. "Е" змінена з 110,2 кв.м. на 27,3 кв.м.; площа будівлі під літ. "Ж" змінена з 1456,0 кв.м. на 1457 кв.м.; кількість номерів майна, позначеного в технічному паспорті за №№ 1-8, змінено до №№ 3, 5-7, як на підтвердження того, що зареєстроване ним за територіальною громадою міста Одеси на праві власності майно не було державною власністю, судом відхиляється, адже в першу чергу будь-яких доказів на обґрунтування обставин вчинення таких дій (в т.ч. підтвердження дійсної зміни кількісних та технічних показників майна) матеріали справи не містять, а ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2011 у справі №16/5-08-35 було відмовлено в задоволені такої заяви.

Більш того, схематичне відображення будівель та споруд на наявних в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :07:003:0033) в оренду ПАТ "Концерн Галнафтогаз" схемах, планах, експлікаціях (2014 рік) та їх площі відповідають їх розміщенню і площам на схематичному плані земельної ділянки в м. Одеса, вул. Пестеля, 2, складеному станом 27.10.2006.

Тобто, в матеріалах справи відсутні будь-якій докази на підтвердження того, що після 01.07.2008 кількісні та технічні показники спірного нерухомого майна змінилися, а більше того, матеріали справи вказують на незмінність таких показників.

Наведені обставини свідчать про те, що вчинення Одеською міською радою дій з реєстрації за собою (територіальною громадою міста Одеси) прав власності на частину наявного за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі та авто-заправну станцію, загальною площею 218,6 кв.м., до складу яких входять: котельня, позначена за планом земельної ділянки - "Д", площею 108,4 кв.м.; бокс, позначений за планом земельної ділянки - "Е", площею 110,2 кв.м.; авто-заправна станція, позначена за планом земельної ділянки - "ІІ"; огорожа, позначена за планом земельної ділянки - "№1, 2, 8", було здійснено з метою подальшого виділення частини відведеної рішенням виконкому Ленінської райради депутатів трудящих №71 від 02.02.1953, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №209 від 21.02.1953, та рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №402 від 21.05.1959 земельної ділянки під формування нинішньої автобази Цеху перевезення пошти Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", будівлі та споруди якої до 2017 року перебували в державній власності.

Крім того, із наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №56685668 від 05.04.2016 вбачається, що в процесі відведення спірної земельної ділянки (кадастровий номер :07:003:0033) в оренду відповідачу 21.10.2015 Одеською міською радою було зареєстровано право комунальної власності на таку землю за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, правовою підставою проведення чого визначено положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VI від 06.09.2012.

У відповідності до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Поряд з цим, згідно із п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" у державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Тобто, ініціюючи всупереч закріплених в Конституції України принципів верховенства права, обов`язковості судового рішення та непорушності прав власності протиправну ланку перебігу прав власності на спірне нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, Одеською міською радою фактично було створено умови за яких, користуючись відсутність реєстрації прав власності на землю за дійсним власником - державою, стало можливим здійснення реєстрації на підставі приписів п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" прав комунальної власності, однак, за встановлених судом дійсних обставин перебігу прав власності на таке майно (законна ланка - перебування його у власності держави до 2017 року) відповідна земельна ділянка залишилася в державній власності в силу приписів п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", адже на ній було розташоване майно, що належало до державної власності (зокрема, до липня 2017 року).

Більш того, суд звертає увагу на те, що за будь-яких обставин в силу приписів ст. 123 Земельного кодексу України передача спірної земельної ділянки в користування ПАТ "Концерн Галнафтогаз" могла бути здійснена не інакше як за наслідками отримання письмової згоди АТ "Укрпошта" на її вилучення, адже така особа у відповідності до рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих №71 від 02.02.1953, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №209 від 21.02.1953, та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №402 від 21.05.1959 є діючим користувачем відповідної землі.

В той же час, доказів отримання такої згоди чи навіть належного повідомлення АТ "Укрпошта" про відведення відповідної земельної ділянки АТ "Концерн Галнафтогаз" матеріали справи не місять.

Посилання відповідача на наявний в проекті землеустрою лист №951, датований 26.10.2010, за підписом директора Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" Гуркова В.Г. на адресу Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, відповідно до змісту якого вказувалось, що Одеська дирекція УДППЗ "Укрпошта" погоджує встановлення меж земельної ділянки, площею 0,5112 га, в натурі (на місцевості), за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, що належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, жодним чином не може підтверджувати як існування згоди на відведення спірної земельної ділянки відповідачу, адже такий лист датований 2010 роком, в той час як розроблення проекту землеустрою здійснювалося протягом 2013-2015 років.

Більш того, сам по собі зміст такого листа є нікчемним, адже посилання на віднесення земельної площею 0,5112 га, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, до власності територіальної громади міста Одеси щонайменше суперечить рішенню Господарського суду Одеської області від 01.07.2008 у справі №16/5-08-35, а тим більше надане ним погодження здійснено з перевищення відповідних повноважень, адже дійсним власником відповідної землі (в т.ч. так званої суміжної) станом на 2010 рік була держава.

Підсумовуючи викладене вбачається, що вчинені Одеською міською радою дії, які породили протиправну ланку перебігу відносин права власності на розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі та авто-заправну станцію, загальною площею 218,6 кв.м., до складу яких входять: котельня, позначена за планом земельної ділянки - "Д", площею 108,4 кв.м.; бокс, позначений за планом земельної ділянки - "Е", площею 110,2 кв.м.; авто-заправна станція, позначена за планом земельної ділянки - "ІІ"; огорожа, позначена за планом земельної ділянки - "№1, 2, 8") були вчинені як з порушенням фундаментальних положень Конституції України (ст.ст. 8, 19, 41, 1291) та Цивільного кодексу України (ст.ст. 316, 317, 321, 326, 328, 334), так і з грубим нехтуванням закріпленими в положеннях ст. 13 Конституції України, ст.ст. 26, 33, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про оренду землі", Земельного кодексу України основами правового регулювання земельних відносин, що мало своїм наслідком безпідставне заволодіння державним майном та послідуюче його знищення.

До того ж, вчинення за наявності таких обставин реєстрації в державних реєстрах прав власності на спірне майно як за територіальною громадою міста Одеси, так і за послідуючими набувачами є прямим порушення публічних основ державної реєстрації прав, закріплених в положеннях ст. 182 Цивільного кодексу України та Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", адже порушують таку основну засаду провадження відповідної діяльності як гарантія держави щодо достовірності зареєстрованих прав на нерухоме майно.

У відповідності до приписів частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України).

Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, Цивільний кодекс України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

При цьому, категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок.

Суд відзначає, що встановлені дії третьої особи не викликають жодних сумнівів у тому, що остання, реєструючи за територіальної громадою міста Одеси права власності на спірну земельну ділянку та розташоване на ній майно і вчиняючи в подальшому правочини, на підставі яких відбувся перехід права власності та права користування на спірну нерухомість, що на той час належала державі, а Одеська міська рада достеменно знала про це, що підтверджується її участю у справі №16/5-08-35, мала намір незаконно заволодіти нею, свідомо нехтуючи імперативними приписами Конституції України та Цивільного кодексу України (зокрема, в частині обов`язковості остаточного судового рішення та непорушності прав власності), що, в свою чергу, на переконання суду може свідчити про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 364 Кримінального кодексу України, відносно чого судом було вирішено повідомити Національне антикорупційне бюро України про виявлення в діях посадових осіб Одеської міської ради та інших осіб можливих ознак кримінальних правопорушень шляхом постановлення окремої ухвали.

Таким чином, вчинення порушень приписів ст.ст. 8, 13, 19, 41, 1291 Конституції України, ст.ст. 182, 316, 317, 321, 326, 328, 334 Цивільного кодексу України, ст.ст. 26, 33, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про оренду землі", Земельного кодексу України, Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що безумовно посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, адже в першу чергу нівелює такий основний принципу існування держави України в цілому як верховенство права, є неспростовною ознакою порушення публічного порядку в розумінні положень ст. 228 Цивільного кодексу України.

Аналогічний висновок щодо ознак порушення публічного порядку як підстави для нікчемності правочину викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц, в положеннях п.п. 83 - 85 якої Велика Палата, погоджуючись з висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі №577/5321/17, який звертав увагу на те, що правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту, вказала, що оскільки договір оренди землі, укладений без дотримання конкурентних засад, спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності, то він відповідно до частин першої, другої статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним.

Відтак, спрямовані в даному випадку на заволодіння державним майном дії та акти, зокрема: рішення Одеської міської ради №4961-V від 22.01.2010 "Про перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2010 році, та внесення змін до рішення Одеської міської ради", в частині внесення до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню нежитлових будівель загальною площею 218,6 кв.м та споруд, вул. Пестеля, 2, з визначенням способу та умов продажу - викуп ПП "ВИРА" за грошові кошти; рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №474 від 24.09.2010 "Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси" в частині внесення до переліку об`єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за територіальною громадою м. Одеси будівель, загальною площею 218,6 кв.м., та споруд, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2; свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі та авто-заправну станцію серії САС №914510, видане 25.10.2010 виконавчим комітетом Одеської міської ради; реєстрація 25.10.2010 Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" прав власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові будівлі та авто-заправну станцію за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, про що здійснено запис №2544 в книзі: 12ог-35; Договір купівлі-продажу №706; рішенням Одеської міської ради від 10.09.2015 №7057-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,5112 га, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель та авто-заправної станції та надання її в оренду публічному акціонерному товариству "Концерн Галнафтогаз"; реєстрація 21.10.2015 державним реєстратором Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області комунальної власності територіальної громади міста Одеса в особі Одеської міської ради на земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0033, площею 0,5112 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, земельна ділянка 2 (рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) №25438088 від 21.10.2015; номер запису про право власності: 11682825); Договір оренди землі; реєстрація 01.04.2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0033, площею 0,5112 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, земельна ділянка 2, за ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (рішення про державну реєстрацію прав №29104947 від 05.04.2016; номер запису про інше речове прав: 14024294), є нікчемними, адже є наслідком протиправних дій, вчинених всупереч публічному порядку (зокрема, внаслідок нехтування обов`язковістю судового рішення, яке набрало законної сили та статусу остаточного) за відсутності жодних доказів на підтвердження припинення відповідних прав у держави після винесення судових рішень у справі №16/5-08/35.

У відповідності до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Суд відзначає, що в даному випадку спірна нерухомість вибула за відсутності волі її дійсного власника - держави, з порушенням публічного порядку, що в силу приписів ст.ст. 330, 388 Цивільного кодексу України виключає наявність правових підстав для визнання АТ "Концерн Галнафтогаз" добросовісним набувачем права власності на спірну нерухомість.

Тому, встановлені судом обставини незаконності первинної реєстрації права власності на нерухомість - земельну ділянку, площею 5112 кв.м., якій присвоєно кадастровий номер :07:003:0030, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , та розташоване на ній нерухоме майно у вигляді будівель і споруд, які складаються, до складу яких входять: котельня, позначена за планом земельної ділянки - "Д", площею 108,4 кв.м.; бокс, позначений за планом земельної ділянки - "Е", площею 110,2 кв.м.; авто-заправна станція, позначена за планом земельної ділянки - "ІІ"; огорожа, позначена за планом земельної ділянки - "№1, 2, 8", за територіальною громадою міста Києва в особі Одеської міської ради, та відчуження останньою такого майна на користь ПП "ВИРА" згідно Договору купівлі-продажу №706, що визнані судом нікчемними, свідчать про нікчемність і наступних укладених як наслідок такої протиправної поведінки Договору купівлі-продажу №4918 та Договору купівлі-продажу №9658 та вчинених на підставі них записів в державних реєстрах (№2544 в книзі: 99неж-143, здійснений 04.11.2010 Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості"; №2544 в книзі: 99неж-166, здійснений 12.11.2010 Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості"; №2544 в книзі: 99неж-197, здійснений 14.12.2010 Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості"; №29753169, внесений 27.12.2018 державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Корсуном О.В., рішення про державну реєстрацію прав №44941944 від 03.01.2019), оскільки їх предмети (право власності) виникли за наслідками комплексу визнаних судом нікчемними дії та актів (правочинів).

Суд враховує, що встановлюючи нікчемність Договору купівлі-продажу №706, Договору купівлі-продажу №4918 та Договору купівлі-продажу №9658 є необхідним залучення до участі у справі всіх сторін таких правочинів, однак, в силу факту припинення ПП "ВИРА" та ТОВ "АРЕС-ІВ" здійснення цього є неможливим.

Оцінюючи встановлені обставини вибуття з власності держави та послідуючого набуття АТ "Концерн Галнафтогаз" прав користування та власності на спірну нерухомість в контексті існування в діях останнього такого елементу цивільного правопорушення як протиправна поведінка, що призвела до знищення належного станом на 28.09.2019 майна позивача, суд відзначає, що його існування вбачається із сукупності встановлених обставин виникнення та перебігу нікчемної ланки прав власності та користування спірною нерухомістю, адже першочерговим чинником її виникнення є саме здійснення за відсутності будь-якого правового обґрунтування звернення ПП "ВИРА" до Одеської міської ради в грудні 2009 року з наміром викупити нерухоме майно, розміщене за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, яке як встановлено судом є пов`язаним з АТ "Концерн Галнафтогаз", що набуло таку нерухомість у власність всього через 16 дні після його придбання ПП "ВИРА" та відчуження на користь ТОВ "АРЕС-ІВ", що також через своїх бенефіціарних власників було пов`язаним з відповідачем.

До того ж, із матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :07:003:0033) в оренду ПАТ "Концерн Галнафтогаз", виконаного на замовлення останнього, вбачається, що у висновку Управління архітектури та містобудування від 17.01.2014 №01-11/4987-4 про встановлення сервітутів та обмежень щодо права оренди земельної ділянки і умов надання земельної ділянки, в графі: "Правовстановлюючі документи на землекористування", було зазначено про те, що така земельна ділянка розташована на частині земельної ділянки наданої в користування Одеському обласному управлінню Міністерства зв`язку рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих №209 від 21.02.1953.

Тобто, за наявності дійсних добросовісних намірів набуття у користування спірної земельної ділянки, з метою попередження виникнення можливих претензій третіх осіб в подальшому, відповідач мав можливість врахувати наведену інформацію та перевірити обставини перебігу права користування відповідною землею і як наслідок встановити дійсного його власника, доказів здійснення чого не надано.

В свою чергу, в судових засіданнях представниками відповідача здійснювалися посилання на те, що при набутті прав власності на спірне нерухоме майно за Договором купівлі-продажу №9658, зокрема, при складенні та підписанні акту приймання-передачі такого майна до вказаного договору, представниками відповідача було його оглянуто та не виявлено користування таким майном будь-якими особами.

Однак, такі твердження представників відповідача викликають сумніви щодо їх дійсності, адже як вбачається із матеріалів справи зазначений акт приймання-передачі було складено та підписано в той же день, що і укладено Договір купівлі-продажу №9658, та тими ж представниками, при цьому, місцем укладення договору є м. Львів, що підтверджується посвідченням його нотаріусом відповідного нотаріального округу, а місцем складення акту визначено м. Одеса.

Тобто, здійснення реальної перевірки нерухомого майна, яке складало предмет Договору купівлі-продажу №9658, в день укладення такого правочину було обумовлено необхідністю витрачання часу на посвідчення відповідного правочину у нотаріуса, послідуюче переміщення представників сторін з м. Львова до м. Одеси, відстань між якими становить близько 800 км. автомобільними шляхами, та безпосереднє здійснення огляду нерухомості з послідуючим складеннями і підписанням зазначеного акту.

При цьому, на запитання суду яким чином була забезпечена можливість вчинення всіх визначених дій в один день: посвідчення договору у нотаріуса, переміщення представників з м. Львова до м. Одеси, здійснення огляду нерухомості та складення після цього акту приймання-передачі, представник відповідача не зміг надати чіткої відповіді, вказуючи спочатку на те, що представники сторін договору переміщувалися літаком, потім відмовляючись від такого твердження з вказівкою на те, що можливо відповідний акт було складено до дати укладення договору та таке інше.

Однак, на переконання суду є малоймовірним можливість вчинення всіх визначених дій в один день.

Крім того, відповідний акт приймання-передачі від 18.11.2010 не містить жодних посилань на проведення сторонами огляду предмету Договору купівлі-продажу №9658.

Отже, посилання представників відповідачів на здійснення огляду спірного майна при його набутті у власність не підтверджується матеріалами справи.

В той же час, із наявних в матеріалах справи документів (в т.ч. планів забудови землі за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2) вбачається, що до заходження АТ "Концерн Галнафтогаз" на спірну земельну ділянку, розташоване на ній нерухоме майно (будівлі під літ "Д" та "Е", авто-заправна станція літ. "ІІ") не було відокремлено окремою огорожею з іншим майном, розташованим за такою адресою, що становило комплекс будівель та споруд автобази Цеху перевезення пошти, яка є діючою по сьогоднішній день.

Тобто, з моменту набуття АТ "Концерн Галнафтогаз" у власність спірного нерухомого майна (2010), будучи добросовісним власником такого майна в повній мірі за дев`ять років міг дізнатися, що за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, перебуває АТ "Укрпошта" (до корпоратизації - УДППЗ "Укрпошта"), більш того в силу єдності території здійснює використання та утримування в т.ч. будівель під літ "Д" та "Е", авто-заправна станція літ. "ІІ".

Також, в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення спірної ділянки відповідачу наявні акти погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та/або землекористувачами та приймання-передачі межових знаків на зберігання від 09.02.2015, у відповідності до якого визначено необхідність його підписання в т.ч. представниками АТ "Укрпошта".

Однак, такі акти не містить відповідних підписів з приміткою, що представники останнього не з`явилися та посиланням на здійснення повідомлення АТ "Укрпошта" листом №984 від 20.08.2014, листом №1/19 від 19.08.2014 та оголошенням в пресів (повідомлення в газеті Aviso №4 від 02.02.2015).

Відповідно до такого оголошення повідомлялося, що 09.02.2015 о 14:00 год. будуть проводитися землевпорядні роботи з встановлення та закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , у зв`язку з чим висловлювалося прохання бути присутніми суміжних землевласників та землекористувачів при проведенні землевпорядних робіт щодо встановлення межових знаків.

Тобто, у випадку дійсного прибуття 09.02.2015 о 14:00 год. на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2 , представники відповідача в повній мірі могли встановити знаходження придбаного ними за Договором купівлі-продажу №9658 майна на єдиній території автобази Цеху перевезення пошти та будучи добросовісним власником вирішити щонайменше майнові питання охорони такого майна, що беззаперечно забезпечувалося на той момент Укрпоштою як утримувачем єдиної огорожі всієї земельної ділянки за вказаною адресою.

В підтвердження викладеного суд також звертає увагу на те, що при здійсненні безпосереднього входження на спірну земельну ділянку 28.09.2019 на ній знаходилися працівники АТ "Укрпошта", що зафіксовано в матеріалах кримінального провадження №0001310, якими і було викликано працівників поліції, що також цілком обґрунтовано мало викликати питання відносно правових підстав їх знаходження на такій земельній ділянці.

Однак, доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на вирішення з Укрпоштою майнових таких питань, пов`язаних з перебування його працівників в т.ч. на території набутою в оренду відповідачем земельній ділянці чи охороною розташованого на ній майна, матеріали справи не містять.

Поряд з цим, із наявних в матеріалах кримінальної справи №0001310 поясненнями представників АТ "Концерн Галнафтогаз" Брильова О.С. та Кисіля К.С. від 28.09.2019 вбачається, що при входженні на територію АТ "Укрпошта" (спірну земельну ділянку) близько 7:00 - 8:00 такі представники були присутніми разом з працівниками та технікою залученої підрядної організації.

Отже, через своїх уповноважених представників АТ "Концерн Галнафтогаз" при заходженні на територію спірної земельної та вчиненні дії з демонтажу існуючих будівель і споруд в повній мірі було обізнано про перебування працівників АТ "Укрпошта" за такою адресою, що за всієї обачності мало викликати сумніви відносно правомірності здійснення відповідного монтажу.

В аспекті наведеного суд враховує, що представники АТ "Концерн Галнафтогаз" Брильов О.С. та Кисіля К.С. є адвокатами, які надавали свої послуг останньому саме на підставі договорів про надання правової допомоги.

В той же час, обґрунтованих пояснень необхідності залучення двох адвокатів для проведення підготовчих робіт з демонтажу "належних замовнику таких робіт на праві власності" будівель та споруд представниками відповідача надано не було.

Однак, залучення таких осіб для присутності при проведенні робіт з демонтажу існуючих на спірній земельній ділянці будівель та споруд, цілком обґрунтовано вказує на обізнаність АТ "Концерн Галнафтогаз" про щонайменше існування інтересів третіх осіб відносно такого майна та можливого вчинення ними супротиву при його демонтажі, що за встановлених обставин спірних правовідносин виключає будь-яку ймовірність вважати такими третіми особами будь-кого окрім працівників АТ "Укрпошта".

Крім того, суд враховує, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що за період з 2010 по 2019 рік АТ "Концерн Галнафтогаз" здійснювало будь-які витрати на утримання спірного майна (оплату охорони, комунальних платежів тощо), в той час наявним в матеріалах справи листом ПрАТ "ВФ Україна" на адресу Одеської дирекції АТ "Укрпошта" від 01.10.2019 №ТВ-19-11111 підтверджується, що останнім здійснювалося повноцінне розпорядження майном, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, зокрема: за наслідками проведення тендеру (електронного аукціону в системі ProZorro.Продажі, протокол UA-PS-2019-07-26-000002-3) було укладено договір оренди №38-1015 від 30.08.2019 для встановлення вишки зв`язку.

Наведені в своїй сукупності обставини, на переконання суду, в повній мірі підтверджують обізнаність АТ "Концерн Галнафтогаз" про існування щонайменше певного інтересу у АТ "Укрпошта" відносно розташованого на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, нерухомого майна, що за належного дотримання закріплених в ст.ст. 3, 12, 13 Цивільного кодексу України принципів добросовісності при реалізації своїх прав та недопущення завдання шкоди могло попередити послідуюче знищення майна позивача, однак відповідачем було знехтувано наведеними принципами, що і є підтвердженням його протиправної поведінки та як наслідок вини відповідача у завданні відповідної шкоди позивачу і причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою і завданими збитками, адже за встановлених обставин відповідачем не спростовано вчинення дій на знищення (демонтаж) такого майна умисно та цілеспрямовано.

Більш того, за будь-яких обставин перебігу прав власності на спірне нерухоме майно відповідач, встановивши перебування його у користуванні інших осіб та будучи добросовісним власником, в силу положень ст.ст. 3, 12, 13 Цивільного кодексу України першочергово був зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на виселення таких осіб в порядку, визначеному законом (звернутися до поліції, ініціювати судовий спір тощо), а не здійснювати подальший демонтаж відповідного майна, створюючи загрозу завдання шкоди життю та майну інших осіб.

Однак, доказів вчинення дій, спрямованих на це матеріали справи не містять, що і вказує на наявність протиправної поведінки відповідача.

Стосовно розміру завданих збитків суд відзначає наступне.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди (збитку), позивачем було додано до позову довідку, відповідно до якої було визначено залишкову балансову вартість, розміщених на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 2, будівель та споруд, загальний розмір якої становить 123 531,43 грн.

В той же час, у відповідності до приписів ст. 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тобто, при знищенні майна підлягають відшкодуванню завдані цим збитки у розмірі, що відповідає саме реальній вартості такого майна на момент розгляду справи.

При цьому, суд відзначає, що реальній вартості майна відповідає саме ринковій його вартості, тобто, вартості за якою таке майно могло бути відчужено на ринку з отримання реальних коштів в замін такого майна, в той час, як визначення балансової вартості майна підприємства не ґрунтується на принципах попиту, а тому не може відповідати реальній вартості.

З огляду на викладене суд вважає за недоцільне застосовувати визначену позивачем на підставі балансової відомості вартість демонтованого спірного майна.

Одночасно з цим, із наявного в матеріалах справи Договору купівлі-продажу №9658 вбачається, що відповідне майно було придбано АТ "Концерн Галнафтогаз" за ціною у загальному розмірі 11 520 000,00 грн., з яких: котельня, позначена за планом земельної ділянки - "Д", площею 108,4 кв.м. - 4 661 300,00 грн.; бокс, позначений за планом земельної ділянки - "Е", площею 110,2 кв.м. - 4 738 633,33 грн.; авто-заправна станція, позначена за планом земельної ділянки - "ІІ" - 160 066,67 грн.; огорожа, позначена за планом земельної ділянки - "№1, 2, 8" - 40 000,00 грн.

При цьому, у відповідності до п. 2.1 Договору купівлі-продажу №9658 вказана ціна встановлена за згодою сторін цього договору.

Тобто, в матеріалах справи наявні документи, що вказують на реальну вартість знищеного майна АТ "Укрпошта", адже саме вільне визначення двома приватними суб`єктами вартості такого майна вказує на його дійсну ринкову вартість.

При цьому, будь-яких доказів на зміну такої вартості майна станом на момент розгляду справи матеріали справи не містять, а тому, визначаючи розмір збитків, що підлягає відшкодуванню позивачу внаслідок знищення його майна за наслідком протиправних дій АТ "Концерн Галнафтогаз", суд вважає за необхідне виходи саме з останньої відомої реальної ринкової вартості такого майна, що становить 11 520 000,00 грн.

Отже, в силу приписів ст.ст. 13, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України суд вважає належним чином доведеним позивачем наявність завданої йому шкоди у визначеному в позові розмірі (123 531,42 грн.), адже в дійсності розмір таких збитків становить щонайменше 11 520 000,00 грн., навіть не враховуючи прав користування спірної земельною ділянкою, вартість якої згідно нормативної грошової оцінки була визначена у розмірі 13 036 745,70 грн. (відображено в Договорі оренди землі).

Посилання відповідача на те, що позивачем в якості обґрунтування розміру заявлених до стягнення збитків були неправомірно враховано вартість ємностей у кількості 4 одиниці та склад пального, яких в дійсності не знаходилося на земельній ділянці, оскільки згідно реєстраційних відомостей не підтверджується їх існування, судом не приймається до уваги, адже: по-перше, згідно наявних в матеріалах справи планів підтверджується існування на спірній земельній ділянці, окрім будівель під літ. "Е" та "Д", авто-заправної станція, невід`ємними складовими якої і є ємності та склад пального, призначених для зберігання палива; по-друге, не в залежності від наявності таких об`єктів чи ні розмір вартості будівель під літ. "Е" та "Д", визначений в Договорі купівлі-продажу №9658 (9 399 933,33 грн.) в повній мірі покриває заявлений позивачем до стягнення розмір збитків.

Також, відхиляються посилання відповідача на відмінності у визначені позивачем категорії будівлі, про знищення якої заявляється ним, що позначена літ. "Е", адже не в залежності від назви цієї будівлі (боксом чи майстернею) жодним чином не нівелюється її існування, що підтверджується наявними в матеріалах справи схематичними планами земельної ділянки за період з 2006 по 2014 роки, на яких відображено знаходження будівлі під літерою "Е" незмінною площею 110,2 кв.м.

З огляду на викладене підтверджується наявність всіх складових цивільного правопорушення в діях АТ "Концерн Галнафтогаз", необхідних для покладення на нього обов`язку з відшкодування завданих встановленими протиправними діями збитків АТ "Укрпошта", що свідчить про правомірність та обґрунтованість заявлених ним вимог про стягнення збитків у розмірі 123 531,43 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в межах встановлених обставин спірних правовідносин є неможливим відновлення порушених прав позивача шляхом пред`явлення віндикаційного позову, адже спірне майно було знищено, а відтак, не може бути витребувано, в той час як обраний спосіб захисту за таких обставин шляхом відшкодування збитків відповідає приписам ст.ст. 16, 1192 Цивільного кодексу України та спрямований на реальне відновлення порушених прав і інтересів шляхом отримання компенсації вартості знищеного внаслідок неправомірних дій майна, тобто, є ефективним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову АТ "Укрпошта" в повному обсязі.

В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" (82660, Львівська обл., Сколівський р-н, смт. Славське, вул. Франка Івана, буд. 14А; ідентифікаційний код 31729918) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код 21560045) шкоду у розмірі 123 531 (сто двадцять три тисячі п`ятсот тридцять одна) грн. 42 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 02.07.2021.

Суддя Р.В. Бойко