ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.07.2021 справа№ 914/2060/21

Суддя Юркевич М.В., розглянувши матеріали

заяви: фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову у справі

позивача 1: ОСОБА_1 , с. Майдан Львівська область

позивача 2: ОСОБА_2 , м. Львів

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС», м. Львів

до відповідача 2: Приватного підприємства «ВЕСТ-ГРАНТ», м. Львів

про: скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 509 від 22.01.2021р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позову у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» та Приватного підприємства «ВЕСТ-ГРАНТ» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 509 від 22.01.2021р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В.

В обгрунтування поданої заяви заявники покликаються на наступні обставини.

Гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС», що засвідчується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме учасником товариства з часткою в розмірі 800 000,00 грн., що складає 80% статутного капіталу є ОСОБА_3 , з часткою в розмірі 100 000,00 грн., що становить 10% статутного капіталу є ОСОБА_1 , з часткою в розмірі 100 000,00 грн., що складає 10% статутного капіталу є ОСОБА_2 .

Нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС», учасниками якого є заявники, набуло на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 7274, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Василюк В.М. 16.07.2016р., про що свідчить відповідний витяг з державного реєстру.

Однак, як стверджують заявники, 02.07.2021р. із засобів масової інформації їм стало відомо про те, що ТОВ «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» незаконно без їх згоди та рішення загальних зборів учасників, відчужило вказані вище нежитлові приміщення Приватному підприємству «ВЕСТ-ГРАНТ», що підтверджується інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого 22.01.2021р. ТОВ «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» відчужило ПП «ВЕСТ-ГРАНТ» нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 509, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В.

Крім того, заявники зазначають, що їм стало відомо, що 02.07.2021р. рішенням виконкому Львівської міської ради №552 було видано ПП «ВЕСТ-ГРАНТ» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, на реконструкцію нежитлових приміщень з надбудовою офісних приміщень на АДРЕСА_1 (приміщення IV, V розташовані у зоні Г-2 та частково у зоні Г-3).

Заявники вважають, що ТОВ «Компанія «Альянс» порушило їх права, оскільки не повідомило про свій намір продати вказані нежитлові приміщення, не повідомило про ціну та інші умови продажу, та таким чином приховало отриманий дохід від відчуження. Загальні збори учасників товариства з цього питання не проводилися. Натомість, заявники також припускають, що навіть якщо такі збори і проводилися, то всупереч порядку визначеному законом, оскільки їх, як учасників цього товариства, не повідомлялося про проведення таких зборів.

Крім того, в обгрунтування поданої заяви зазначається, що спірне нерухоме майно було єдиним цінним активом ТОВ «Компанія «Альянс», яке є відчуженим. А подальше відчуження права власності унеможливить заявлення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки станом на даний момент ТОВ «Компанія «Альянс» не є власником цього майна.

Також заявники стверджують, що ПП «ВЕСТ-ГРАНТ», як власник вказаних нежитлових приміщень, має реальну можливість і може вчиняти дії на подальше їх відчуження, а відтак в даному випадку існує необхідність та передбачені ст. 136 ГПК України підстави для вжиття відповідних заходів забезпечення позову, так як їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі у випадку задоволення позову, який буде поданий відповідно до цієї заяви.

Зокрема, у даній заяві зазначається, що у строки передбачені ГПК України, заявниками буде подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» та Приватного підприємства «ВЕСТ-ГРАНТ» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 509 від 22.01.2021р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В.

На думку заявників заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону ПП «ВЕСТ-ГРАНТ» та суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження та реєстрації права власності на нежитлові приміщення, є тимчасовими заходами, які направлені на недопущення ускладнення виконання судового рішення, а також недопущення унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав. Крім того, застосування згаданих заходів забезпечення позову не призведуть до порушення прав та законних інтересів ПП «ВЕСТ-ГРАНТ», оскільки не позбавить прав володіння та користування, а лише тимчасово унеможливить здійснення відчуження такого майна, тобто не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідача допоки не вирішиться по суті спір, який буде подано у цій справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

В даному випадку суд розглядає вказану заяву про забезпечення позову враховуючи, що спір у даній справі виникає з корпоративних відносин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності представлені заявниками докази, суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони/зобов`язання відповідача вчиняти певні дії. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Господарський суд звертає увагу на те, що заявники мають намір звернутись до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового його виконання. Тобто, в даному випадку не досліджується така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Так, в даному випадку заявники просять суд застосувати одночасно декілька заходів забезпечення позову, передбачені п.п. 1,2,4 ст. 137 ГПК України, а саме: накласти арешт на нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01 та заборонити ПП «ВЕСТ-ГРАНТ» та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, зокрема: суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження та реєстрації права власності на нежитлові приміщення.

При цьому, вподальшому, позивачі зобов`язуються подати позов про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 509 від 22.01.2021р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що відповідачем 1 відчужено спірні нежитлові приміщення на користь відповідача - 2, а позивачі зобов`язалися оскаржити такий договір купівлі-продажу в судовому порядку, і скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення то суд приходить до висновку, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів (у разі подання та задоволення позову), за захистом яких останні зобов`язуються звернутись до суду.

Водночас, надаючи правову оцінку доводам заявників щодо адекватності та розумності застосування запропонованих ними заходів для забезпечення позову до подання позову, суд наголошує на наступному:

Потенційна можливість Приватного підприємства «ВЕСТ-ГРАНТ», як одноособового власника спірних нежитлових приміщень, відступати своє право власності на таке майно прямо випливає зі змісту права власності.

Правова позиція стосовно відсутності необхідності у доказуванні заявниками існування у власника намірів відчужити належне йому майно, викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що процедура відчуження нерухомого майна обов`язково пов`язана із реєстраційними діями суб`єктів державної реєстрації, в тому числі нотаріусами. Тобто, перехід права власності на нерухоме майно (в даному випадку нежитлові приміщення) без здійснення державної реєстрації неможливе.

Відтак, суд вважає доцільними та обгрунтованими запропоновані заявниками заходи забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді заборони ПП «ВЕСТ-ГРАНТ» та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, зокрема: суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження та реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01.

При цьому, суд зазначає, що застосування такого виду забезпечення позову не призведе до порушення прав та законних інтересів відповідача 2, як власника спірного майна, оскільки не позбавить його права володіння та користування, а лише тимчасово, до вирішення спору щодо спірного майна, унеможливить здійснення його відчуження.

Водночас, що стосується іншого заходу забезпечення позову, який просять заявники також застосувати до відповідача 2, у вигляді накладення арешту на об`єкт спірного нерухомого майна, то суд вважає аргументи заявників в цій частині поданої заяви недостатньо обгрунтованими, а тому дійшов висновку в цій частині заяви відмовити, з наступних мотивів:

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом цієї норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу.

Як вже зазначалося судом вище, заявники заявили про намір звернути до суду з немайновими вимогами щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного майна та скасування державної реєстрації права власності. Отже, застосування в даному випадку арешту майна, як заходу забезпечення позову, є недопуститим, надмірним та буде порушувати права теперішнього власника на користування таким майном до вирішення спору у даній справі та надання судом правової оцінки діям відповідачів.

Така позиція господарського суду повністю узгоджується та підтверджується судовою практикою КГС у складі Верховного суду, зокрема у Постанові від 26.11.2020р. у справі №911/949/20.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову до подання позову підлягає до часткового задоволення, а саме в частині заборони ПП «ВЕСТ-ГРАНТ» та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, зокрема: суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження та реєстрації права власності на нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01.

При цьому, суд вважає, що застосування такого засобу забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, спрямоване на збереження існуючого становища до розгляду заявлених вимог. А правова оцінка дій відповідачів підлягатиме встановленню судом лише під час судового розгляду даної справи.

Також на даний момент суд не вбачає необхідності застосування заходів зустрічного забезпечення. Водночас, відповідачі чи інші зацікавлені особи не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення, у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову у справі задовольнити частково.

Заборонити Приватному підприємству «ВЕСТ-ГРАНТ» (), органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження чи реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 1118,7 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) до набрання рішення у справі №914/2060/21 законної сили.

Стягувачами за даною ухвалою є фізичні особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Боржником за даною ухвалою є Приватне підприємство «ВЕСТ-ГРАНТ» (79022, м. Львів, вул. Дубнівська, буд. 25, кв. 1, ).

2. Зустрічне забезпечення не застосовувати.

3. Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та підлягає для пред`явлення до виконання протягом трьох років з дня її винесення.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, передбачені ст.256,257 ГПК України.

Суддя М.В. Юркевич