РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021Справа № 910/6133/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" м. Києва

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва"

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 126052,24 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації "Про закріплення за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва" № 33 від 31 січня 2015 р. нежиле приміщення загальною площею 179,9 м2 по вул. Юрія Пасхаліна, 10/5 у м. Києві, яке розташоване у житловому будинку, було закріплено на праві господарського віддання за відповідачем.

Вказував, що він як виконавець комунальних послуг надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до вищевказаного будинку.

Ним на підставі та умовах договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був опублікований у випуску газети "Хрещатик" № 103(4503) від 23 липня 2014 р., протягом жовтня 2015-вересень 2018 років надані відповідачу послуги з централізованого опалення будинку та гарячого водопостачання вартістю 90296,22 грн.

Всупереч умов договору відповідач не оплатив надані йому послуги, заборгувавши 90296,22 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 26066,35 грн., три проценти річних з простроченої суми 9689,67 грн., а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки між сторонами у справі відсутні договірні відносини. Заявив про сплив строку позовної давності в частині вимог про стягнення боргу у розмірі 85943,30 грн. за період жовтня 2015-15 квітня 2018 років, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації "Про закріплення за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва" № 33 від 31 січня 2015 р. нежиле приміщення загальною площею 179,9 м2 по вул. Юрія Пасхаліна, 10/5 у м. Києві, яке розташоване у житловому будинку, було закріплено на праві господарського віддання за відповідачем.

Також встановлено, що позивач як виконавець комунальних послуг надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до вищевказаного будинку № 10/5 по вул. Юрія Пасхаліна, 10/5 у м. Києві.

Це підтверджується наявними у матеріалах справи указаним розпорядженням, переліком об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які перебувають у сфері управління Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та передаються Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (Додаток № 1 до розпорядження), довідкою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" від 1 липня 2020 р.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Згідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Споживачем відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визнається фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

23 липня 2014 р. у газеті "Хрещатик" № 103 (4503) був опублікований договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також розміщено повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси.

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, обов`язку щодо укладення договору відповідачем виконано не було.

При цьому, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати фактично спожитих послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 р. у справі № 642/2858/16.

Заявлені позивачем вимоги стосуються оплати відповідачем наданих ним протягом жовтня 2015-вересня 2018 років комунальних послуг вартістю 90296,22 грн.

На час виникнення спірних правовідносин надання житлово-комунальних послуг регулювалося Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV, який частково втратив чинність 1 травня 2019 р. на підставі Закону № 2189-VIIІ від 9 листопада 2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 32 Закону передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 р., у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства, нарядами на підключення №№ 41645 від 8 жовтня 2015 р., 54473 від 6 жовтня 2016 р., 64713 від 3 жовтня 2017 р., нарядами на відключення №№ 47753 від 1 квітня 2016 р., 58815 від 13 березня 2017 р., 69627 від 6 квітня 2018 р., відомостями показників будинкового лічильника за період 20 грудня 2015 р.-8 квітня 2018 р., актом поставки на комерційний облік приладу теплової енергії у 2006 році, актами про готовність приладів обліку теплової енергії до опалювального сезону 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018 років, підтверджується той факт, що за період жовтня 2015-вересень 2018 років відповідач спожив у належному йому приміщенні теплову енергію для потреб опалення вартістю 90296,22 грн.

Доказів, які б спростовували розмір наданих послуг суду не надано.

Також не надано доказів відключення будинку № 10/5 по вул. Пасхаліна у м. Києві від мереж централізованого опалення. Тому посилання відповідача на відсутність факту споживання ним цих послуг є необґрунтованими.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог ст.ст. 261, 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із Законом № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктами 12 - 14. Цими нормами, які набрали чинності 2 квітня 2020 р., передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки, зокрема, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся в суд з указаним позовом 14 квітня 2021 р., тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності щодо вимог про оплату спожитих комунальних послуг за період жовтня 2015-березень 2017 років, про застосування якого заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску указаного строку суду не надано.

Тому у позові про стягнення 48084,95 грн. боргу за комунальні послуги, надані протягом жовтня 2015-березня 2017 років відповідно до вимог 267 ЦК України слід відмовити.

Загальна вартість послуг опалення за період квітня 2017-вересня 2018 років становить 42211,27 грн.

Доказів належної їх оплати суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 42211,27 грн. боргу, 842,62 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 586,33 грн. три проценти річних з простроченої суми з урахуванням фактичного розміру простроченої суми та меж позовної давності.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" м. Києва задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (02175, м. Київ, Харківське шосе, 148-А, код 39604270) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, код 37739041) 42211,27 грн. боргу, 842,62 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 586,33 грн. три проценти річних з простроченої суми, 785,89 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар