РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.07.2021Справа № 910/2304/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/2304/21

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця";

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар";

Про стягнення 6 824,70 грн.

Без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" про стягнення 6 824,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з своєчасної поставки товарів на підставі договору №Л/НХ-20185/НЮ від 27.04.2020, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 6 824,70 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/2304/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 22.02.2021 строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка була отримана представником останнього 10.03.2021.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який вважається належним чином повідомленим про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Ргоzоrrо (https://prozorro.gov.ua) між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне виробниче підприємство «Квазар» (постачальник) укладено договір №Л/НХ- 20185/НЮ (далі-договір), згідно з умовами якого, постачальник зобов`язався у 2020 році поставити покупцеві товар, а саме: Запасні частини до козлових кранів Код ДК 021:2015 - 42410000-3 (Піднімально-транспортувальне обладнання), Код УКТЗЕД: 8536; 8412; у кількості 46 шт. на суму 118 989,42 грн.

Відповідно до п. 6.3.1 договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Згідно з п. 5.2 договору поставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової рознарядки/заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції, але не пізніше 31.12.2020 року.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ «Служба організації та проведення закупівель» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»), здійснюється з електронної адреси Покупця () на електронну адресу Постачальника ().

Позивачем було надіслано ТОВ «СВП «Квазар» наступні заявки:

1) №НХ Льв-1/7838 від 25.11.2020 щодо поставки товару на суму 19 270,80 грн., а саме: контактор КТ - 6024 у кількості 2 шт., вимикач кінцевий КУ-701-АУ2 у кількості 4 шт., гідроштовхач ТЕ-50 у кількості 1 шт., гідроштовхач ТЕ-25 у кількості 1 шт.

2) №НХ Льв-1/7840 від 25.11.2020, щодо поставки ^товару на суму 14 852,70 грн., а саме: контактор ПМЕ-211 як еквівалент пускач ПМЕ-211 у кількості 5 шт. та контактор ПМА-4100 УХЛ4В як еквівалент пускач ПМА-4100 УХЛ4В у кількості 5 шт.

Вищенаведені заявки були надіслані на електронну адресу відповідача .

На виконання вище перелічених заявок, 15.12.2020 відповідачем було здійснено поставку товару, що підтверджується:

- актом приймання-передачі товару від 23.12.2020 №б/н на-суму 19 270,80 грн.;

- актом приймання-передачі товару від 23.12.2020 №б/н на суму 14 852,70 грн.;

- накладною з нової пошти про отримання відправлення №1191.

Позивач зазначає, що в порушення п.п. 5.2, 6.3.1 договору відповідач поставив товар з порушенням строків.

Відповідно до п.5.2 договору, поставка товару здійснюється протягом 15 днів, а отже термін виконання заявки №НХ Льв-1/7838 від 2-5.11.2020 та заявки №НХ Льв-1/7840 від 25.11.2020 згідно п.5.2 договору від 27.04.2020 №Л/НХ- 20185/НЮ закінчився - 10.12.2020.

Згідно п.7.2 договору, за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Позивач за прострочення строків поставки товару, керуючись пунктом 7.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 6 824,70 грн. штрафу.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вже зазначалося вище, пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем строків поставки та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню повністю у розмірі 6 824,70 грн.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідач заявлені вимоги не заперечив, обставин прострочки поставки товару не спростував, а тому, при розгляді заявленого спору суд вважає за належне керуватися наявними у справі доказами.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне виробниче підприємство «Квазар» (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 136-Л, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 6 824 (шість тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 70 коп. штрафу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко