Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення зустрічної позовної заяви

"08" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1498/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.,

розглядаючи зустрічний позов фізичної особи ОСОБА_1 (м. Житомир)/ відповідача 2 за первісним позовом до фізичної особи ОСОБА_2 / позивача за первісним позовом про визнання договору недійсним у справі

за позовом: фізичної особи ОСОБА_2 ( м. Житомир)

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксамит" (с. Мамрин, Коростишівського району, Житомирської області)

2. Фізичної особи ОСОБА_1 (м. Житомир)

3. Фізичної особи ОСОБА_3 (м. Житомир)

про визнання недійсним акту приймання - передачі частини частки у статутному капіталі, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Житомирської області за правилами загального позовного провадження ухвалою суду від 26.01.21р. відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи ОСОБА_2 до відповідачів ТОВ "Оксамит", фізичної особи ОСОБА_1 , фізичної особи ОСОБА_3 з позовними вимогами немайнового характеру.

Ухвалою суду від 22.04.21р. прийнято до розгляду заяву позивача фізичної особи ОСОБА_2 про зменшення позовних вимог (вх. г/с №02-44/676/21 від 20.04.21) і ухвалено здійснювати розгляд справи з 22.04.21 року за позовними вимогами у наступній редакції:

- визнати недійсним акт приймання-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ "Оксамит" до договору від 15.07.2019 року, складений між фізичною особою ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_1 про передачу прав на частку в статутному капіталі ТОВ "Оксамит" в розмірі 5900, 00 грн;

- скасувати реєстраційну дію №6000574 від 19.07.2019 року, вчинену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Богуш О.В. ( надалі у тексті - Заява про зменшення позовних вимог ).

Ухвалою суду від 06.07.2021р. прийнято відмову позивача фізичної особи ОСОБА_2 від позовної вимоги визнати недійсним договір дарування від 15.07.2019року, укладений між фізичною особою ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_1 щодо відчуження частки в статутному капіталі ТОВ "Оксамит" в розмірі 9800,00грн , оформлену заявою про часткову відмову від позову від 19.05.21р. (вх. № г/с 02-44/820/21 від 20.05.21р.), поданою представником позивача, адвокатом В.В.Сищуком та закрито провадження у справі за цією позовною вимогою.

Ухвалою суду від 06.07.2021р. вчинено інші процесуальні дії, призначено підготовче засідання на 15:00год. 10.08.2021 р.

06 липня 2021року через діловодну службу суду подана зустрічна позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 /відповідача 2 за первісним позовом до фізичної особи ОСОБА_2 /позивача за первісним позовом про визнання недійсним Договору купівлі - продажу частки від 05.07.2019р., укладеного між фізичною особою ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_3 , інтереси якого представляв Шевчук К.В. на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. від 20.06.2019р. за р.№697 ( надалі у тексті - Зустрічна позовна заява).

У прохальній частині Зустрічної позовної заяви заявлено клопотання поновити ОСОБА_1 процесуальні строки для подання до суду позову від 06.07.2021р. із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина клопотання містить наступне обґрунтування підстав вважати, що процесуальний строк на подання Зустрічної позовної заяви пропущено з поважних причин: мною, ОСОБА_1 тільки 01.06.2021р. отримані зміни до позовних вимог ОСОБА_2 .

Зустрічна позовна заява подана з порушенням статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, оскільки не подано докази надіслання її копії іншим учасникам справи листом з описом вкладення та не подано докази сплати судового збору у встановленому порядку ( ч.4 ст. 180 Кодексу).

Підстави для застосування ст. 174 Кодексу щодо залишення Зустрічної позовної заяви без руху відсутні, оскільки наявні підстави для застосування ч.6 статті 180 Кодексу , у якій передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи п о н о в л ю є пропущений процесуальний с т р о к, в с т а н о в л е н и й з ак о н о м, якщо в и з н а є п р и ч и н и його п р о п у с к у п о в а ж н и м и, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про п о н о в л е н н я процесуальних строків в с т а н о в л е н и х з а к о н о м, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом ( п.31 постанови ОП КГС у складі ВС від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16).

Застосовуючи процесуальні норми, наголошує Європейський суд з прав людини, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (п.33 рішення у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» від 08.12.16р. ( підстава застосування - ч.4 ст. 11 Кодексу).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Статтею 180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.

Як вже встановлено судом, для відповідача 2 фізичної особи ОСОБА_1 15-ний строк подання відзиву на позов розпочав свій перебіг з 02.02.21р. та збіг 16.02.21р. При цьому , постановляючи ухвалу суду від 23.02.21р. суд скористався правом з власної ініціативи продовжити в відповідачам ТОВ "Оксамит", фізичній особі ОСОБА_1 та фізичній особі ОСОБА_3 виключно встановлений судом строк на подання відзиву на позов на підставі ч.2 ст. 119 Кодексу.

У вступній частині ухвали суду 23.02.21р. суд мотивував наступне:" В день підготовчого засідання 23.02.21р. отримано клопотання .... фізичної особи ОСОБА_1 про відкладення підготовчого засідання з підстав у них викладених. До дати проведення підготовчого засідання 23.02.21р. відповідачі у справі не скористались правом подати відзиви на позов ( ст. 165 Кодексу) ... Оскільки суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом ( п.4 ч.5 ст. 13 Кодексу), для забезпечення права відповідачів подати заяви по суті до початку розгляду справи по суті , про які йшлося в ухвалі суду від 26.01.21р., на підставі ч.2 ст. 119 ГПК України суд ухвалює продовжити процесуальні строки на їх подання".

У позові фізичної особи ОСОБА_2 /позивача за первісним позовом визнаються обставини набуття права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "Оксамит" в розмірі 5900,00грн за Договором купівлі - продажу частки від 05.07.2019р., і подання ним в подальшому заяви про зменшення позовних вимог (вх. г/с №02-44/676/21 від 20.04.21) не змінює для відповідача 2 фізичної особи ОСОБА_1 початок обізнаності із наявністю такого правочину , його змісту тощо.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

Суд повторює, що відповідно до статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Так, відповідач 2, як учасник справи, знав про встановлені строки; знав або/та міг знати, які процесуальні дії він має/може вчинити для здійснення ефективного захисту своїх інтересів; відповідач не позбавлений права і наразі подати окремий позов до суду на загальних підставах.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Суд приймає до уваги, що первісний позов ґрунтується на договірних засадах та підтверджений доказами, які є в наявності у відповідача в оригіналах.

У справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд з прав людини наголосив, що вжитий у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" має на увазі дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" стосується не лише писаного права, а саме норм писаних законів, а й неписаного, тобто усталених у суспільстві правил та засад моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дати змогу громадянинові у разі потреби досить точно передбачити за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Отже, правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення, є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі № 925/872/18, від 18.09.2019 у справі 10/16837/18, від 07.11.2019 у справі № 910/2892/19 , від 24.12.2019 року у справі № 910/5172/19.

Суд також наголошує, що повернення зустрічного позову в межах цієї справи не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже учасник справи не позбавляється можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

Всі наведені судом мотиви суд покладає в основу висновку про відмову відповідачу 2 у поновленні пропущеного процесуального строку, встановленого законом, для подання зустрічної позовної заяви оскільки не визнає причини його пропуску поважними.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню господарським судом заявнику.

Керуючись ст.ст. 2,ч.5 ст. 13, ч. 7 ст. 119, ч. 2 ст. 161, ч.3 ст. 169, ст. 177, 182, ч.3 ст. 198, ст.ст. 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити фізичній особі ОСОБА_1 /відповідачу 2 за первісним позовом у поновленні процесуального строку, встановленого законом, на подання зустрічного позову до фізичної особи ОСОБА_2 /позивача за первісним позовом.

2. Повернути без розгляду зустрічну позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 /відповідача 2 за первісним позовом до фізичної особи ОСОБА_2 /позивача за первісним позовом про визнання недійсним Договору купівлі - продажу частки від 05.07.2019р., укладеного між фізичною особою ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_3 , інтереси якого представляв Шевчук К.В. на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко А.С. від 20.06.2019р. за р.№697 ( вх. № г/с 813/21 від 06.07.21р.).

3. Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи без додатків.

Ухвала складена та підписана 08.07.21р., набрала законної сили та підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 на адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на ел. пошту адвоката Сищука В.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

3 - відповідачу ТОВ " Оксамит" на юридичну адресу : АДРЕСА_2 ( рек. з пов.) + на ел. пошту адвоката Губерт О.М. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

4 - відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ( рек. з пов.) ,

5 - відповідачу ОСОБА_3 на фактичну адресу проживання: АДРЕСА_4 (рек. з пов.)