ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. Справа № 910/19221/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) Товариства з обмеженою відповідальністю "Організація дорожнього руху"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 (повний текст складено 02.02.2021)

у справі №910/19221/20 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Організація дорожнього руху"

про стягнення 120495,90 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У грудні 2020 Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (далі - АТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Організація дорожнього руху» (далі - ТОВ «Організація дорожнього руху») про стягнення 120 495,90 грн.

В обґрунтування заявлених вимог АТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» посилається на несвоєчасне виконання ТОВ «Організація дорожнього руху» робіт, передбачених Договором №20/151 від 11.06.2020, у зв`язку з чим на підставі п. 6.3 договору позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій (пені).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Організація дорожнього руху" на користь АТ "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" 120495,90 грн. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ТОВ "Організація дорожнього руху" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 скасувати.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ТОВ «Організація дорожнього руху» вказує, що оскаржуване рішення було ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення, висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Скаржник відзначає, що у зв`язку з тим, що він не знав про розгляд справи, ним не було подано відзиву на позовну заяву, а тому господарським судом першої інстанції справу було розглянуто без з`ясування всіх обставин, без належного дослідження поданих позивачем доказів на підтвердження заявлених вимог.

Зокрема ТОВ «Організація дорожнього руху» стверджує, що ним було виконано роботи у передбачений договором строк; ТОВ «Організація дорожнього руху» надало позивачу акти виконаних робіт для їх підписання, однак позивач екземпляр акту виконаних робіт в обумовлений договором строк не повернув, жодних повідомлень про відмову підписання актів та/ або претензій щодо якості виконаних робіт не направляв.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19221/20; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ "Організація дорожнього руху" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20.

31.03.2021 вказані матеріали справи супровідним листом Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 №91019221/20/2583/2021 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

01.04.2021 від ТОВ "Організація дорожнього руху" надійшла заява про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Організація дорожнього руху" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20 залишено без руху; запропоновано ТОВ "Організація дорожнього руху" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20 з відповідним обґрунтуванням.

19.04.2021 від ТОВ "Організація дорожнього руху", на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021, надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій скаржник обґрунтовує підстави пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 задоволено заяву ТОВ "Організація дорожнього руху" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Організація дорожнього руху" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги ТОВ «Організація дорожнього руху» заперечує, вважає прийняте місцевим господарським судом рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

11.06.2020 АТ "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (як замовник) та ТОВ "Організація дорожнього руху" (як виконавець) уклали договір №20/151 (далі - договір), за умов п.1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по встановленню засобів організації дорожнього руху (далі - роботи) на території замовника з використанням власних матеріалів встановити дорожню продукцію (далі - роботи) за адресою: Велика Васильківська 100 (далі - об`єкт), відповідно Схеми організації дорожнього руху на території замовника, що є невід`ємною частиною договору, а замовник приймає виконані належним чином роботи та на умовах договору сплачує виконавцю плату зазначену у п. 4.2. договору.

Умовами п.2 договору сторони визначили обов`язки сторін.

У відповідності з п. 2.1. Договору, виконавець зобов`язався, серед іншого:

- виконати роботи, передбачені договором та додатками до нього, в об`ємі, що відповідає вимогам замовника, якість робіт повинна відповідати вимогам Замовника, чинного законодавства України, відповідним встановленим нормам та стандартам для робіт даного виду (п. 2.1.1.).

- якісно виконати роботи в строки, передбачені договором (п. 2.1.3.).

- негайно письмово інформувати замовника в тому випадку, коли дотримання його вимог загрожує якості виконаних робіт (п. 2.1.4).

- виконавець несе всі ризики, безпосередньо пов`язані з виконанням договору, крім форс-мажорних випадків (п. 2.1.6.).

- у разі неможливого якісного виконання окремих робіт або надання послуг з причин незалежних від виконавця, негайно письмово інформувати про це замовника, та виконувати такі роботи чи послуги лише з письмового погодження замовника (п. 2.1.8.).

Згідно з п. 3.1. договору виконавець починає виконання робіт, передбачених даним договором, в строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання від замовника передоплати (авансового платежу).

Роботи передбачені договором повинні бути закінчені не пізніше 10 (десяти) робочих днів, після початку робіт (п. 3.2. Договору).

Загальна вартість робіт згідно з умовами цього договору (сума договору) складає 173 375,00 грн (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 5.1. договору прийом-передача виконаних робіт здійснюється підписанням сторонами актів виконаних робіт та видаткової накладної.

Відповідно до п. 5.2. договору, акт виконаних робіт та видаткову накладну готує виконавець і передає замовнику не пізніше трьох банківських днів з дати виконання робіт, а замовник протягом трьох календарних днів перевіряє відповідність акту виконаним роботам і, у разі відсутності зауважень підписує його та передає виконавцю один екземпляр.

Умовами п. 6.3. договору сторони погодили, що у разі невиконання зобов`язань виконавцем за даним договором, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від суми договору, за кожен день простою.

23.06.2020 АТ "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" платіжним дорученням № 6469 сплатило ТОВ "Організація дорожнього руху" авансовий платіж у розмірі 110 075,99 грн.

АТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» стверджує, що ТОВ "Організація дорожнього руху" роботи за спірним договором в строк до 15.07.2020 не виконало, що є порушенням умов п. 3.2. договору, та підставою для нарахування пені в сумі 120 495,690 грн.

Предметом спору у цій справі є вимога АТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» до ТОВ "Організація дорожнього руху" про стягнення пені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За визначенням частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За визначенням частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 6, 627, 628 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 180 ГК України в свою чергу встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (частина 1 статті 181 ГК України).

У відповідності зі статтею 509 ЦК України та статтею 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (частина 1 статті 853 ЦК України).

У відповідності зі статтею 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За визначенням статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України).

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом (частина 2 статті 551 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Враховуючи умови укладеного сторонами договору (зокрема п.п. 3.1., 3.2. договору) та встановлені у справі обставини (зокрема, сплату позивачем авансового платежу 23.06.2020), ТОВ «Організація дорожнього руху» мало почати виконувати передбачені договором роботи не пізніше 01.07.2020, а закінчити в повному обсязі - не пізніше 14.07.2020.

ТОВ «Організація дорожнього руху» роботи за договором у встановлені сторонами строки не виконало.

Докази, які б підтверджували виконання робіт або спростовували покладені позивачем в обґрунтування заявленого позову доводи у матеріалах справи відсутні.

При цьому колегія суддів, зважаючи на доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне відзначити, що ТОВ «Організація дорожнього руху» не надало таких доказів і з матеріалами апеляційної скарги (що підтверджується зокрема переліком додатків до неї).

Як встановлено вище, умовами п. 6.3. договору сторони погодили, що у разі невиконання зобов`язань виконавцем за даним договором, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від суми договору, за кожен день простою.

Здійснивши перевірку наданого АТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» розрахунку пені, з урахуванням умов договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення пені на суму 120 495,90 грн.

Водночас, з огляду на те, що ТОВ «Організація дорожнього руху» стверджує про необізнаність про поданий АТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» позов, а також про прийняте господарським судом першої інстанції рішення, апеляційний господарський суд відзначає, що місцевим господарським судом направлялась копія ухвали від 22.12.2020 про відкриття провадження у цій справі на дві адреси відповідача (адреса місцезнаходження: 02232, вул. Марини Цвєтаєвої, 16, кв. 505; адреса для листування: 02232, м. Київ, а/с 39).

При цьому поштове відправлення, направлене на адресу ТОВ «Організація дорожнього руху» для листування (02232, м. Київ, а/с 39) повернулось до Господарського суду міста Києва 08.02.2021 за закінченням встановленого терміну зберігання, тобто після прийняття оскаржуваного у цій справі рішення.

Поштове відправлення, направлене на адресу місцезнаходження ТОВ «Організація дорожнього руху» (02232, м. Київ, вул. Марини Цвєтаєвої, 16, кв. 505) повернулось до Господарського суду міста Києва 18.02.2021 за закінченням встановленого терміну зберігання, тобто після прийняття оскаржуваного у цій справі рішення.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц, від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009 повернення до суду поштового відправлення з ухвалою господарського суду про дату, час та місце судового засідання, в якому зазначена причина повернення за закінченням терміну зберігання не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи.

Пунктом 3 частини 3 статті 277 ГПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційний скарзі ТОВ «Організація дорожнього руху» наголошує на тому, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 було ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення, висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема скаржник відзначає, що у зв`язку з тим, що не знав про розгляд справи (а про оскаржуване судове рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень), не подавав відзиву на позовну заяву, а тому господарським судом першої інстанції справу було розглянуто без з`ясування всіх обставин, без належного дослідження поданих позивачем доказів на підтвердження заявлених вимог.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, порушив норми процесуального права, а відтак, прийняте господарським судом першої інстанції рішення має бути скасовано з прийняттям нового рішення у справі, яким позов Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Організація дорожнього руху" про стягнення 120 495,90 грн. - задовольнити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 275 ГПК України).

Згідно з частиною 1, пунктом 3 частини 3 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення господарського суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Організація дорожнього руху" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/19221/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Організація дорожнього руху" (02232, м. Київ, вул. марини Цвєтаєвої, 16, кв. 505, ) про стягнення 120495,90 грн. - задовольнити.

Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Справу №910/19221/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак