РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2021Справа № 910/3042/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Будінженермережа-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельна компанія "Легіон"

про стягнення 30 460,24 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Будінженермережа-2" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з додатковою відповідальність "Проектно-будівельна компанія "Легіон" про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовано із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/3042/21 та призначено засідання на 26.03.2021.

В судове засіданні 26.03.2021 представники сторін не з?явилися,

Ухвалою суду від 26.03.2021 відкладено розгляд справи на 16.04.2021.

Однак, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, судове засідання призначене на 16.04.2021 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2021 призначено розгляд справи на 23.06.2021.

В судове засідання 23.06.2021 представник позивача з`явився. Надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 23.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Позивач ПрАТ «Будінженермережа-2» 11.12.2020 р. звернувся до Відповідача ТОВ «ПБК «Легіон» із замовленням на придбання швелера 16П.

ТОВ «ПБК «Легіон» погодилося із даним замовленням та підтвердило його прийняття шляхом виставлення рахунку № 60908 від 11Л2.2020 року (додаток № 2), згідно з яким зобов`язалося поставити 1,37 тони швелера 16П після оплати 29 660, 50 грн (двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок).

Факт отримання вказаного рахунку саме 11.12.2020 р., саме від ТОВ «ПБК «Легіон», адреса електронної скриньки ТОВ «ПБК «Легіон» та погоджений сторонами строк поставки саме 11.12.2020 р. підтверджується електронним листом від ТОВ «ПБК «Легіон» (скріншот - додаток №3).

Цього ж дня 11.12.2020 р. Позивач ПрАТ «Будінженермережа-2» здійснив оплату рахунку, що підтверджується платіжним дорученням № 430 від 11.12.2020 р.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару не виконав.

Листами від 18.12.2020 та 14.01.2021 позивач просив відповідача повернути грошові кошти.

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем та підтверджували виконання ним взятих на себе зобов`язань.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 29660,50грн.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок 3% річних з простроченої суми та інфляційних втрат, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача3% річних в розмірі 143,74 та інфляційні втрати в розмірі 656,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Легіон» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 16, офіс 6, ідентифікаційний код 41393191) на користь Приватного акціонерного товариства «Будінженермережа-2» (03126, м. Київ, просп. Відрадний, буд. 107, ідентифікаційний код 04013376) основну заборгованість в розмірі 29660 (двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят) грн.50 коп., інфляційні втрати в розмірі 656 (шістсот п`ятдесят шість) грн.., 3% річних в розмірі 143 (сто сорок три) грн. 74 коп., судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.07.2021.

Суддя В.І. Мельник