ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. м. Київ

Справа № 911/1259/21

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Діамантбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство землеустрою Аршин про стягнення 42175,99грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Діамантбанк (далі - ПАТ «Діамантбанк») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство землеустрою Аршин (далі ТОВ «Агентство земдеустрою «Аршин») про стягнення 42 175,99грн, з яких: 35 000,00грн - в рахунок повернення оплати; 2752,19грн - пеня, нарахована за період з 27.02.2020 по 27.08.2020; 3 276,00грн - втрати від інфляції, нараховані за період з 01.03.2020 по 31.03.2021, 1 147,80грн - 3% річних, нарахованих за період з 27.02.2020 по 31.03.2021.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання зобов`язань за договором №1 на виконання робіт (надання послуг) від 19.08.2019 у встановлений таким договором строк, що обумовило вимогу про повернення коштів, перерахованих в рахунок попередньої оплати послуг за договором, яка відповідачем не виконана. При цьому, позивач вказує, що строк дії договору закінчився (а.с.1-7).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2021 відкрито провадження у даній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання, а також встановлено строки для подання сторонами заяв по суті (а.с.46-47).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем 11.05.2021, а відповідачем 24.05.2021, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №632 та №462 (а.с.49, 54).

В силу п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Ухвала суду, за змістом п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Отже, ухвала суду від 30.04.2021 вважається врученою сторонам у даній справі: позивачу 11.05.2021, а відповідачу 24.05.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

15.06.2021 відповідачем, з пропущенням строку, встановленого ст.251 ГПК України, направлено поштою відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 16.06.2021 (а.с.56-57).

Згідно ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

З клопотанням про поновлення строку для подання відзиву на позов відповідач до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст.118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, відповідний відзив залишається судом без розгляду.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, суд встановив наступні обставини.

19.08.2019 між сторонами у справі ТОВ Агентство землеустрою Аршин (виконавець) та ПАТ Діамантбанк (замовник) укладено договір №1 на виконання робіт (надання послуг) (а.с.10-14, далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець за завданням замовника бере на себе виконання робіт (надання послуг) з розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 1,5га за адресою: м. Київ, вул. Семена Скляренка, 4.

Згідно п. 1.2 договору строк виконання робіт (надання послуг) 6 місяців з дня виконання замовником п. 2.3.1 вказаного договору.

Крім того, до вказаного договору сторонами 19.09.2019 укладено додаткову угоду №1 (а.с.16-17).

Так, згідно п. 1.3 договору в редакції додаткової угоди до нього, сторонами погоджено, що роботи (послуги) з відведення в оренду земельної ділянки включають в себе, що визначено п.п.1.3.1-1.3.4 договору:

супроводження по отриманню дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки (термін виконання робіт 1 місяць з дня виконання замовником п. 2.3.1 вказаного договору);

погодження проекту землеустрою і плану топозйомки в Департаменті земельних ресурсів, Департаменті архітектури та містобудування КМДА, Державному земельному кадастрі м. Києва і разі необхідності з іншими органами влади (термін виконання робіт 2 місяці з дня виконання замовником п. 2.3.2 вказаного договору);

реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру, отримання витягу з ДЗК (термін виконання робіт 2 місяці з дня виконання замовником п. 2.3.3 вказаного договору);

передача по акту замовнику результатів робіт (надання послуг) та документів, зазначених у п.3.1 договору.

Розділом 3 додаткової угоди до вказаного договору сторонами погоджена вартість робіт та порядок розрахунків, згідно яких сторонами погоджено, що загальна вартість послуг (робіт) становить 240 000грн без ПДВ, у т.ч.:

- супроводження по отриманню дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки 30 000грн без ПДВ (п. 2.2.1 договору в редакції додаткової угоди);

- погодження проекту землеустрою і плану топозйомки в Департаменті земельних ресурсів, Департаменті архітектури та містобудування КМДА, Державному земельному кадастрі м. Києва і разі необхідності з іншими органами влади 35 000грн без ПДВ;

- реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру, отримання витягу з ДЗК та передача замовнику результатів робіт (надання послуг) за вказаним договором та документів, зазначених в п. 1.3 вказаного договору 175 000грн без ПДВ.

Пунктом 2.3 договору в редакції додаткової угоди погоджено, що оплата за виконання робіт здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в чотири етапи:

перший етап (аванс): в сумі 30 000 грн без ПДВ замовник сплачує виконавцю протягом 3-х робочих днів з дня підписання вказаного договору;

другий етап: в сумі 35 000грн без ПДВ замовник сплачує виконавцю за умови виконання виконавцем договору №2, укладеного між сторонами, протягом 3 робочих днів з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі робіт (надання послуг) за договором №2 на підставі рахунку на оплату, наданого виконавцем;

третій етап: в сумі 148 000грн без ПДВ замовник сплачує виконавцю після виконання пунктів 1.3.1 та 1.3.2 вказаного договору протягом 3-х робочих днів з моменту підписання відповідного акту прийому-передачі робіт (наданих послуг), що підтверджує виконання п. 1.3.1 та 1.3.2 вказаного договору, на підставі рахунку на оплату, наданого виконавцем;

четвертий етап (остаточний розрахунок): в сумі 27 000грн без ПДВ замовник сплачує виконавцю після виконання п. 1.3 вказаного договору в повному обсязі протягом 3-х робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі всіх робіт (наданих послуг) та передачі замовнику всіх документів, зазначених в п. 3.1 вказаного договору, на підставі рахунку на оплату, наданого виконавцем.

Згідно розділу 4 додаткової угоди по завершення кожного етапу робіт (надання послуг) виконавець надає замовнику відповідний акт приймання-передачі робіт (послуг).

При цьому, етапи робіт, визначені договором, не тотожні етапам оплати, встановленим п.2.3 договору. Так, результатом виконання робіт (надання послуг) є:

отримання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки (п. 3.1.1 договору);

погодження проекту землеустрою і плану топозйомки в Департаменті земельних ресурсів, Департаменті архітектури та містобудування КМДА, Державному земельному кадастрі м. Києва і разі необхідності з іншими органами влади; оформлюється шляхом проставлення штемпелів, печаток, підписів представників відповідних організацій на паперовій формі проекту землеустрою земельної ділянки (п. 3.1.2 договору);

реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру, отримання витягу ДЗК в паперовій формі (п. 3.1.3 договору).

Отже, оплата такого етапу як «погодження проекту» здійснюється фактично у два етапи: 35 000грн - за умови виконання договору №2 протягом 3 робочих днів з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі робіт фактично за іншим договором - №2; 148000грн - після виконання п.п.1.3.1, 1.3.2 договору.

Додатком до договору №1 є протокол угоди про договірну ціну на виконання робіт (надання послуг) (а.с.15), яка визначена у розмірі 270 000грн без ПДВ та у подальшому п. 6 додаткової угоди №1 до договору зменшена до 240 000грн без ПДВ.

12.09.2019 платіжним доручення №2950_1 позивачем перераховано відповідачу 30 000грн із зазначенням у графі «призначення платежу»: «оплата за розробл. проекту землеустрою щодо відвед. в оренду земел. ділянки за адр. м. Київ, вул. С.Скляренка,4, зг. дог №1 від 19.08.2019» (а.с.18).

18.11.2019 сторонами підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого сторонами підтверджено виконання робіт (надання послуг): отримання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Семена Скляренка; отримання завдання на проектування №МЗГ/2019-1893 від 23.09.2019 (а.с.19). Вартість робіт за актом визначена сторонами у 30 000грн.

Згідно платіжного доручення №722175 від 27.12.2019 позивачем перераховано відповідачу 35 000грн з призначенням платежу: «оплата за послуги погодження проекту землеустрою і плану топозйомки згідно дог. №1 від 19.08.2019 та рах. №РФ000026/12-19к від 26.12.2019 без ПДВ» (а.с.20).

У подальшому позивач звернувся до відповідача з листом №132/02л від 14.02.2020 (а.с.21-22), в якому просив повідомити чи будуть виконані роботи (послуги), передбачені етапом 2 та 3 договору №1 в строк до 19.02.2020, а також, у разі невиконання таких робіт у зазначений строк, просив повідомити про причини їх не виконання та термін їх виконання.

Відповідач у відповіді на таке звернення, листом від 18.02.2020 №08 (а.с.23) повідомив, що терміни виконання робіт продовжені з незалежних від виконавця обставин, несвоєчасної передачі Департаментом земельних ресурсів Київської міської ради завдання на проектування - з затримкою майже на два місяці. Крім того, відповідач повідомив, що клопотання про надання висновку щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також наявних містобудівних умов і обмежень передано до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської ради 27.12.2019 і відповідний висновок не підготовлений таким органом, що причиняє затримання виконання наступних етапів робіт за договором. Посилаючись на відповідні обставини, відповідач просив позивача перенести строк виконання робіт на чотири місці - до 19.06.2020.

04.03.2020 позивач направив відповідачу лист №196/022 (а.с.24), у якому висловив пропозицію завершити в строк до 24.04.2020 надання всіх послуг, передбачених умовами договору №1 від 19.08.2020, посилаючись на те, що пропозиція про перенесення такого строку до 19.06.2020 є для позивача неприйнятною. Окрім того, позивач у вказаній відповіді просив надати пропозиції щодо зменшення ціни послуг, що будуть надані після 28.02.2020.

Листом від 12.03.2020 №15 відповідач повідомив позивача про те, що відповідна пропозиція знаходиться на розгляді та про результати розгляду буде повідомлено негайно (а.с.25).

Листами від 15.05.2020 (а.с.26-27) та від 04.06.2020 (а.с.28-29) позивач просив відповідача надати пояснення щодо порушення строків виконання робіт, а у випадку неможливості чи недоцільності виконання робіт (надання послуг) вимагав повернути грошові кошти у розмірі 35 000грн в строк до 19.06.2020.

Листом від 23.06.2020 №28 (а.с.30-31) відповідач повідомив позивача про те, що після виготовлення проект землеустрою направлений в Департамент земельних ресурсів КМДА для погодження технічного завдання з подальшим направлення проекту землеустрою у Департамент містобудування та архітектури КМДА, проте вказаним органами суттєво порушенні строки видачі погоджень. Окрім того, відповідач вказав, що згідно відповіді Департаменту містобудування та архітектури №1135/0/9-11/27-20 від 06.02.2020 заявлена ініціатива (експлуатація та обслуговування складських та господарських будівель) не відповідає правовстановлюючим документам на нерухоме майно (інший нежитловий будинок), що за твердженням відповідача є невірним трактуванням містобудівної та земельної документації.

Крім того, у відповідь на вимогу повернути грошові кошти відповідач вказав, що робота виконавцем згідно п.2.2.3 договору проведена і буде продовжена надалі після закінчення адаптивного карантину на території м. Києва. У відповідному листі відповідач незалежно від будь-яких несприятливих обставин гарантував виконання робіт за договором після закінчення карантину.

Листом від 30.09.2020 №840/02.1 (а.с.32-34) позивач вимагав у строк до 05.10.2020 повернути всі документи, надані замовником виконавцю для виконання послуг, та оплату у розмірі 35 000грн.

Листом від 28.10.2020 (а.с.35-) позивач вимагав у строк до 30.10.2020 повернути всі документи, що надані замовником виконавцю для виконання послуг, а також оплату у розмірі 35 000грн. Також, посилаючись на п. 6.2 договору, позивач повідомив відповідача про те, що у зв`язку з тривалою затримкою договір втрачає чинність.

У відповідь відповідач листом від 05.11.2020 №45 (а.с.36) вказав, що затримка у виконанні робіт виникла у зв`язку з несвоєчасним погодженням проекту землеустрою органами влади, а також впровадженням карантинних обмежень, що спричинили зупинення особистого прийому органами державної влади, а вирішення питань щодо подальшого виконання договірних зобов`язань неможливе без проведення особистою зустрічі з повноважним представником відділу містобудування та архітектури КМДА.

Також відповідач повідомив, що не заперечує щодо пропозиції позивача про втрату чинності договору за умови підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 35 000грн та про відсутність претензій до наданих послуг, а також повідомив, що у іншому випадку продовжить виконання робіт по договору після закінчення карантину.

Позивач, посилаючись на істотне порушення - не виконання відповідачем у встановлений договором строк обов`язку щодо надання послуг, вказує на виникнення у нього права вимагати повернення суми попередньої оплати у розмірі 35000грн, нарахованих на таку суму втрат від інфляції та процентів, сплати пені.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку щодо повернення сплачених позивачем коштів за договором у розмірі 35000грн, які позивач вважає попередньою оплатою, а також застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством за порушення взятих на себе зобов`язань.

Заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. При цьому, ч.2 вказаної норми встановлено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Поряд з цим, як визначено ст.887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Укладений сторонами договір хоч передбачає як розроблення проекту, так і надання послуг, пов`язаних із супроводженням відведення земельної ділянки в оренду та погодження проекту, тому є змішаним договором.

Так, як визначено ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Поряд з цим, ч.2 такої норми визначено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату.

Як визначено ст.905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін; порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як встановлено судом, послуги, надання яких передбачено договором, не виконані у тому обсязі, який визначений договором, у строк, встановлений п.1.2 такого договору протягом 6 місяців з дня виконання позивачем зобов`язання із здійснення попередньої оплати.

Не виконання зобов`язання у визначений договором строк не є підставою для припинення такого зобов`язання, однак, може бути підставою для односторонньої відмови.

Так, як визначено ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, ч.3 такої норми визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Укладеним сторонами договором визначено, що якщо в процесі проведення робіт (надання послуг) їх продовження на думку виконавця виявилось недоцільним або неможливим, виконавець письмово повідомляє про це замовника протягом 2 днів з моменту, коли виконавцю стало відомо про неможливість продовження виконання робіт (надання послуг) або неможливість їх виконання (п.3.6 договору). У цьому випадку, як визначено таким пунктом договору, виконавець повертає замовнику сплачені грошові кошти у повному обсязі, крім вартості робіт по яким підписано акт прийому-передачі робіт (наданих послуг) не пізніше надання замовнику письмового повідомлення про недоцільність або неможливість проведення виконання робіт (надання послуг) або закінчення терміну, який відведено на використання даної роботи згідно п.1.3 договору.

У даній справі не встановлено, що саме відповідач звернувся з ініціативою припинити роботи за договором та повідомив про неможливість продовження таких робіт. З наданої переписки вбачається, що відповідач підтверджував намір продовжувати виконання зобов`язань за договором і лише вказував на затримку у наданні послуг з причин, за які він не відповідає.

Як визначено п.3.7 договору, якщо у процесі проведення робіт (надання послуг) їх продовження на думку замовника виявилось недоцільним, сторони зобов`язані у десятиденний термін розглянути питання про доцільність продовження робіт можливі їх напрямки, при цьому, замовник зобов`язується прийняти та оплати фактично виконані виконавцем роботи (надані послуги).

Отже, сторони домовились про можливість відмови позивача від зобов`язання, що виникло за договором і у якому він є кредитором, - надання послуг, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що саме позивач наполягає на поверненні всіх документів, що надані для надання послуг, а також оплати у розмірі 35000грн. При цьому, посилання позивача на п.6.2 договору як на підставу вважати договір таким, що втратив чинність безпідставні.

Так, у відповідності з таким пунктом договору, в разі затримки оплати авансу до 20 днів термін початку та закінчення робіт переноситься на відповідну кількість днів без додаткового узгодження, а при тривалішій затримці, договір втрачає чинність і не може виконуватись сторонами.

Таким чином, у відповідному пункті договору сторони передбачили наслідки не виконання позивачем зобов`язання з оплати авансу більш ніж на 20 днів, а не наслідки не виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо надання послуг.

Окрім того, посилання позивача на те, що оплата у розмірі 35 000грн є попередньою оплатою необгрунтовані.

Так, сторонами у договорі (в редакції додаткової угоди №1) визначили, оплата другого етапу у розмірі 35 000грн здійснюється замовником за умови виконання виконавцем договору №2, укладеного між сторонами, протягом 3 робочих днів з моменту підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі робіт (надання послуг) за договором №2 на підставі рахунку на оплату, наданого виконавцем (п.2.3.2 договору в редакції додаткової угоди).

Як вбачається з матеріалів справи, у листі від 30.09.2020 (а.с.33) позивач підтвердив факт виконання договору №2 від 19.09.2019 у повному обсязі та підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 27.12.2019, отже, і настання обставин, в силу яких у позивача настає строк виконання відповідного зобов`язання. Оплата 27.12.2019 здійснена відповідно до платіжного доручення №722175 від 27.12.20019 у розмірі 35 000грн здійснена позивачем (замовником) за фактично виконану відповідачем роботу, відповідно до узгодженого етапу оплати. При цьому, посилання позивача на відсутність акту виконаних робіт не може бути взято до уваги, оскільки п.3.1 договору, у редакції додаткової угоди №1, передбачено складання актів по завершенню кожного етапу робіт, одним із яких є погодження проекту, послуги за яким повністю ще не надані. Між тим, оплата, як визначено договором п.2.3 договору у редакції додаткової угоди №1, здійснюється не за фактом виконання етапу, визначеного п.3.1 договору, а у т.ч. передбачає проміжні платежі за виконання окремих частин, а саме передбачає сплату 35 000грн після виконання договору №2, що передбачає саме розроблення проекту землеустрою.

У зв`язку з чим, суд вважає заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 35 000грн в рахунок повернення здійсненої оплати такими, що не підлягають задоволенню

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3 276,00грн - втрат від інфляції, нарахованих за період з 01.03.2020 по 31.03.2021, а також 1 147,80грн - 3% річних, нарахованих за період з 27.02.2020 по 31.03.2021.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з цим, під час розгляду даної справи, судом не встановлено обов`язку відповідача повернути оплату, у зв`язку з чим відсутній факт порушення відповідачем у даній справі виконання грошового зобов`язання, тому відповідні вимоги є необгрунтованими і не підлягають задоволенню повністю.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 2 752,19грн пені, нарахованої за період з 27.02.2020 по 27.08.2020.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу чч. 2, 3 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, згідно ч.1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

В силу ч.2 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У договорі не встановлено відповідальності відповідача за прострочення виконання ним зобов`язань у вигляді пені; не надано сторонами і доказів укладення правочину щодо цього у письмовій формі у вигляді окремого документа.

З урахуванням зазначеного, вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 2752,19грн є такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову у задоволенні заявлених у даній справі вимог у повному обсязі, витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Повністю відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Діамантбанк (ідентифікаційний код 23362711; 04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-А) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство землеустрою Аршин (ідентифікаційний код 37474431; 03027, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Садова, буд. 3-А) про стягнення 35 000грн - в рахунок повернення оплати, 3 276,00грн - втрат від інфляції, 1 147,80грн - 3% річних, 2752,19грн пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання рішення та у порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова