ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. м. Київ Справа № 911/674/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Хенкель Баутехнік (Україна)», м. Вишгород Київської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнлферум-Буд», м. Вишгород Київської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, м. Вишгород Київської області,

про усунення перешкод у користуванні власністю

за участю представників учасників справи:

від позивача: Федоренко О.В., адвокат, довіреність від 18.12.2020 № 181220-02;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

вільний слухач: Олещенко І.В.;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Хенкель Баутехнік (Україна)», м. Вишгород Київської області (далі ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 05.03.2021 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнлферум-Буд», м. Вишгород Київської області (далі ТОВ «Інтернешнлферум-Буд»), в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, розташованим за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, шляхом скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису 0006325 від 24.07.2018, пов`язаного з реєстрацією місцезнаходження відповідача - ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» (ідентифікаційний код 42327360) за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, офіс 13, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою здійснення підприємницької діяльності на території України позивач, як дочірнє підприємство компанії Henkel AG&Cо. KGaA (Німеччина), орендував строком на 49 років земельну ділянку за адресою: 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2, на якій розміщено завод з виробництва будівельних сумішей, що належить позивачу на праві приватної власності. У 2019 році позивач виявив, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» (ідентифікаційний код 42327360) зареєстрував місцезнаходження за тією ж адресою, що і позивач, а саме: 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2. При цьому, позивач є єдиним власником нерухомого майна за вказаною адресою та не укладав жодного договору, у тому числі договору оренди нерухомого майна, з іншою юридичною особою, й жодним чином не погоджував використання адреси свого майна як адреси місцезнаходження відповідача.

Таким чином, посилаючись на частини 1, 3 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що після присвоєння адреса об`єкта нерухомого майна є його невід`ємним атрибутом, який слугує для ідентифікації об`єкта і не може розглядатись відособлено від об`єкта нерухомого майна, якому її присвоєно. А використання адреси об`єкта нерухомого майна за відсутності належних для того правових підстав, призводить до порушення прав власника вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому нерухомим майном, оскільки з-поміж іншого, вирішення питання про використання невід`ємних складових та атрибутів нерухомого майна, належить до виключної компетенції власника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/674/21, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження із повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання на 12.04.2021.

09.04.2021 електронною поштою від представника позивача ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)» до суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви від 08.04.2021, в яких представник просить суд залучити до матеріалів справи копії ухвал слідчого судді Солом`янського суду м. Києва від 25.10.2018 у справі № 760/27438/18 та від 30.10.2018 у справі № 760/27440/18.

В підготовче судове засідання 12.04.2021 з`явився представник позивача. Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.04.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, як утримувача реєстраційної справи відповідача, підготовче судове засідання відкладено на 26.034.2021.

26.04.2021 електронною поштою від представника позивача ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)» до суду надійшли додаткові письмові пояснення до позовної заяви від 23.04.2021.

26.04.2021 до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення виконуючого обов`язки голови Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, який, посилаючись на пункт 10 частини 2 статті 9 та статтю 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» твердить, що законом не передбачено вимагати подання будь-яких документів, які б підтверджували факт знаходження юридичної особи за вказаною адресою, у тому числі договір оренди займаного приміщення. Державний реєстратор під час вчинення реєстраційної дії здійснює перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів (ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») та перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації (стаття 28 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»). За відсутності підстав для зупинення розгляду документів та/або підстав для відмови у державній реєстрації проводить реєстраційну дію. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.

Також, 26.04.2021 до господарського суду Київської області надійшло клопотання Управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 23.04.2021 № 40 про розгляд справи без участі представника.

У підготовче судове засідання 26.04.2021 з`явилися представник позивача та вільний слухач. Відповідач та третя особа своїх уповноважених представників у судове засідання не направили та про причини нез`явлення суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.04.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 31.05.2021.

У судове засідання 31.05.2021 з`явилися представник позивача та вільний слухач. Відповідач та третя особа своїх уповноважених представників у судове засідання не направили та про причини нез`явлення суд не повідомили.

У судовому засіданні 31.05.2021 оголошено перерву до 07.06.2021, про що постановлено ухвали від 31.05.2021 про повідомлення відповідача та третьої особи, представника позивача повідомлено особисто під розпис.

У судове засідання 07.06.2021 з`явились представник позивача та вільний слухач. Відповідач та третя особа своїх уповноважених представників у судове засідання не направили та про причини нез`явлення суд не повідомили. Відповідач своїм правом не скористався та відзив на позов не надав.

Копії ухвал господарського суду у справі направлялись рекомендованими листами з повідомленням на адресу відповідача - ТОВ «Інтернешнлферум-Буд», вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження останнього згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, офіс 13. Однак, поштові відправлення не було вручено адресату та повернуто підприємством зв`язку на адресу суду із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, копії ухвал господарського суду були також скеровані засновнику ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» Бабенку В.В. на адресу проживання, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: 09113, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Турчанінова, буд. 11, кв. 19. Проте, поштові відправлення не було вручено адресату та повернуто підприємством зв`язку на адресу суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, у тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п. з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 07.06.2019 у справі № 910/17797/17).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, рішення, постанови) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, відповідно до якої сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У відповідності до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши позов ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)» до ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» про усунення перешкод у користуванні майном, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Позивач - ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)», зареєстроване на території України у 1998 році, є дочірнім підприємством компанії Henkel AG&Cо. KGaA (Німеччина). Основним видом діяльності позивача є виробництво сухих будівельних сумішей.

30.01.2004 між ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)» (орендар) та Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець надав в оренду, а орендар на підставі розпорядження голови Вишгородської районної державної адміністрації від 30.12.2003 № 728 прийняв у строкове (терміном на 49 років) платне володіння земельну ділянку загальною площею 3,0030 га, що розташована за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2, під існуючу виробничу базу орендаря завод сухих будівельних сумішей, в межах Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. При цьому, пунктом 3.1. цього договору визначено, що орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку вільну від будь-яких майнових прав та претензій третіх осіб.

Договір оренди земельної ділянки від 30.01.2004 посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. та зареєстровано в реєстрі за номером 462. Крім того, цей договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Київській регіональній філії Центру ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 22 від 24.03.2004.

Згідно поданого суду Витягу з Державного земельного кадастру речове право оренди позивача ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)» строком на 49 років щодо земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :03:220:0002 площею 3,0030 га під існуючу виробничу базу (завод сухих будівельних сумішей) зареєстровано у Державному земельному кадастрі.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.03.2008, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 29.02.2008 № 60, позивач - ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)» є власником заводу з виробництва будівельних сумішей, розташованого за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2 (опис об`єкта: АБК, А, 771,6 кв. м; склад, Б, 3 094,1 кв. м; цех сушки піску, В, 555,1 кв. м; прохідна, Е, 102,3 кв. м; огорожа, 1-54; дороги, І; електрична мережа, ІІ-ІІІ; водопровідна мережа, ІV-VI, Х; каналізаційна мережа, VIІ-ІХ; станція очистки побутових стоків, ХІ; станція очистки дощових стоків, ХІІ; прохідна, Є, 32,6 кв. м; АБК, Ж, 1 506,9 кв. м; насосна, З, 49,5 кв. м; виробничий корпус, И, 1 891,2 кв. м; артсвердловина, ХІІІ; пожежний резервуар, ХІV-ХV; очисні споруди, ХVІ; вагова, ХVІІ; навіс, Ї; будівля охорони, Й; побутове приміщення, К).

Право власності позивача на об`єкт нерухомості (реєстраційний номер 22543674) належним чином зареєстроване 24.03.2008, що підтверджується копією витягу № 18216579 про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Інформацією від 03.12.2020 №235374203 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Як вбачається з поданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.07.2018 19:01:18 державним реєстратором Петрик А.В. Київської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» вчинено реєстраційний запис № 0006325 про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Інтернешнлферум-Буд», місцезнаходження юридичної особи 07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, офіс 13; місце зберігання реєстраційної справи Вишгородська районна державна адміністрація Київської області.

Як вбачається з копії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25.10.2018 у справі №760/27438/18, слідчим управлінням фінансових розслідувань головного управління ДФС у Київській області здійснювалось досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 05.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 205 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи створили та придбали на території Київської області суб`єкти підприємницької діяльності, у тому числі ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» (код 42327360) з метою прикриття незаконної діяльності. Допитано засновника ТОВ «Інтернешнлферум-Буд», який показав, що суб`єкти підприємницької діяльності зареєстрував за грошову винагороду без мети здійснення господарської діяльності. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30.10.2018 у справі №760/27440/18 надано прокурорам відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Київської області тимчасовий доступ до оригіналів документів, що перебувають у володінні Вишгородської РДА, а саме документів реєстраційної справи ТОВ «Інтернешнлферум-Буд».

Позивач звертався до Вишгородської міської ради, Міністерства юстиції України та Державної фіскальної служби України з листом від 18.09.2019 № 2509/184, в якому повідомив, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань компанією було виявлено реєстрацію місцезнаходження трьох юридичних осіб (ТОВ «Інтернешнлферум-Буд», товариство з обмеженою відповідальністю «Промлайт-фірм» (код 42334535), товариство з обмеженою відповідальністю «Лайттрініті Груп» (код 42327676) за юридичною адресою місцезнаходження ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік (Україна)», який є орендарем земельної ділянки та власником об`єкта нерухомості на вказаній земельній ділянці, а саме: Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2. При цьому, позивач не укладав із жодним із вказаних підприємств договору оренди нерухомого майна та жодне з перелічених підприємств фізично не перебуває за вказаною адресою. За доводами позивача, зазначене може бути передумовою рейдерського захоплення підприємства та створює ризики інших негативних наслідків для компанії позивача, як, наприклад, нанесення шкоди діловій репутації та іміджу компанії Henkel AG&Cо. KGaA (Німеччина) у цілому та її дочірнім підприємствам, одним з яких є позивач. Таким чином, позивач просив вжити належних заходів з метою усунення порушення прав на приватну власність, вилучення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо місцезнаходження зазначених юридичних осіб за адресою: 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2, та недопущення рейдерського захоплення підприємства.

Міністерство юстиції України листами від 30.10.2019 № 4306/148 та від 06.01.2021 № 582/38671-33-20/19.2.3 посилаючись на положення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» зазначало, що вимоги щодо подачі будь-яких документів, які б підтверджували факт знаходження юридичної особи за вказаною адресою, у тому числі договір оренди займаного приміщення, Закон не передбачає, та рекомендувало звернутись до суду за захистом своїх оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Позивач звертався із скаргою від 19.12.2019 №3274/305 до Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій просив вилучити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію щодо місцезнаходження юридичних осіб - ТОВ «Інтернешнлферум-Буд», товариство з обмеженою відповідальністю «Промлайт-фірм» (код 42334535), товариство з обмеженою відповідальністю «Лайттрініті Груп» (код 42327676) за адресою: 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2. У свою чергу, листом від 24.12.2018 № 31332-3-24/33 територіальним управлінням юстиції повідомлено позивача, що розгляд питань, порушених у скарзі, щодо скасування реєстраційних дій належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Висновком колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 28.01.2020 встановлено, що

24.07.2018 державний реєстратор Петрик А.В. провела реєстраційну дію №0006325 «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» щодо ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» (ідентифікаційний код 42327360) за адресою 07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд.2, офіс 3.

Для проведення зазначеної реєстраційної дії 24.07.2019 державному реєстратору було подано пакет документів, передбачений частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Колегією встановлено, що подані державному реєстратору документи відповідали вимогам закону.

Частиною першою статті 4 Закону визначено, що державна реєстрація здійснюється за заявницьким принципом і базується на принципах обов`язковості державної реєстрації в Єдиному реєстрі, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі, а також внесення відомостей до реєстру виключно на підставі та відповідно до Закону.

Для проведення державної реєстрації новоутвореної юридичної особи державному реєстратору подається вичерпний комплект документів, визначений частиною першою ст. 17 Закону. До повноважень реєстратора не належить перевірка підстав зазначення тієї чи іншої адреси як місцезнаходження юридичної особи. Згідно із частиною третьою ст. 35 Закону відповідальність за надання недостовірних відомостей, що підлягають внесенню до ЄДР, несуть особи, які внесли до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей.

З огляду на викладене, комісією встановлено, що оскаржуване рішення державним реєстратором прийнято відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства юстиції України від 04.03.2020 № 593/7 «Про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Хенкель Баутехнік (Україна)» від 19.12.2019» відмовлено у задоволенні скарги позивача на реєстраційні дії.

Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд ухвалою від 15.03.2021 зобо`вязував відповідача подати суду докази того, що за зареєстрованим місцезнаходженням (07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, офіс 13) відповідач має у користуванні/власності нерухоме майно, якому у встановленму порядку присвоєно відповідну адресу та/бо фактично здійснює діяльність, та/або має фактичне місце розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю ТОВ "Інтернешнлферум-буд" (переважно знаходиться керівництво) та здійснюється управління та облік.

Доказів вказаних обставин суду не подано.

Позивач твердить, що державна реєстрація місцезнаходження відповідача ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» за адресою нерухомого майна, яке належить на праві власності позивачу, є безпідставною, незаконною та порушує виключні права позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому об`єктом власності, та просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом скасування у Єдиному державному раєстрі запису №0006325 від 24.07.2018 у частині реєстрації місцезнаходження відповідача за адресою 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, офіс 13.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань" визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Змістом статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань" передбачено повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в розумінні абзацу 1 пункту 8 частини першої статті 1 Закону).

Водночас статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача.

Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/1.

У даному випадку правомірність дій державного реєстратора та відповідність поданих для державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Інтернешнлферум-Буд» документів встановлена у передбаченому законом порядку колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (висновок від 28.01.2020).

Суд погоджується із тим, що у даному випадку має місце порушення права власності позивача, за захистом якого він звернувся до суду з негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування недостовірного запису в ЄДР, відтак спір має приватноправовий характер та існує між двома юридичними особами ТОВ з ІІ «Хенкель Баутехнік Україна» та ТОВ «Інтернешнлферум-Буд», та підвідомчій господарському суду як за змістом спірних відносин, так і за суб`єктним критерієм.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, цивільне законодавство визначає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном як спосіб захисту речових прав, який може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Пунктом 7 частини 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» закріплено принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі. Відповідно до статті 10 вказаного Закону: 1) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; 2) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; 3) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості; 4) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Зареєструвавши без достатніх правових підстав адресу свого місцезнаходження за адресою нерухомості позивача, відповідач реалізує належні власнику об`єкта правомочності без відповідної правової підстави, як то договору оренди, користування, інше, що об`єктивно перешкоджає позивачу у здійсненні своїх прав на користування належним йому об`єктом нерухомого майна.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що така ситуація створює передумови для втручання у право власності позивача, зокрема у право безперешкодно та на власний розсуд користуватись і розпоряджатись своїм нерухомим майном, як з боку самого відповідача, так і з боку: 1) контролюючих органів, на яких відповідно до закону покладено обов`язок проведення перевірок дотримання вимог чинного законодавства (екологічного, протипожежного, охорони праці, податкового тощо); 2) органів виконавчої служби під час виконання судових рішень, 3) правоохоронних органів під час здійснення процесуальних та слідчих дій (зокрема обшук, тимчасовий доступ до речей і документів, виклик на допит посадових осіб тощо).

При цьому проведення правоохоронними органами таких дій за місцезнаходженням відповідача (фактично на об`єкті позивача) є реальним з огляду на те, що відповідач має ознаки фіктивного підприємства.

Також таке втручання є можливим із сторони невизначеного кола третіх осіб, з якими відповідач може перебувати у договірних чи позадоговірних відносинах, і які, в силу достовірності інформації, що міститься у ЄДР, можуть обґрунтовано направляти кореспонденцію, чи з`являтись особисто за зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача або іншим чином втручатись у здійснення позивачем свого права власності та звужуючи гарантований законом обсяг його свободи у здійсненні прав.

З урахуванням вказаних вище приписів законодавства, суд доходить до висновку, що реєстрація відповідачем свого місцезнаходження за місцезнаходженням майна позивача є порушенням права власності позивача на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань передбачено вчинення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

З огляду на викладене, та враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04.09.2018 у справі № 904/5857/1 та від 27.03.2019 у справі №809/3420/14, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту права власності шляхом подання негаторного позову у спосіб скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації відомостей про місцезнаходження відповідача належним та ефективним, а позовні вимоги обґрунтованими, законними, належним чином доведеними та такими, які належить задовольнити.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України у звязку із задоволенням позову судові витрати у справі суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Хенкель Баутехнік (Україна)» задовольнити.

2. Усунути перешкоди у користуванні товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Хенкель Баутехнік (Україна)» (07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, ідентифікаційний код 21685172) нерухомим майном (реєстраційний номер 22543674) розташованим за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0006325 від 24.07.2018 в частині державної реєстрації місцезнаходження юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнлферум-Буд» (ідентифікаційний код 42327360) за адресою: 07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2, офіс 13.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешнлферум-Буд» (07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, 2, офіс 13, ідентифікаційний код 42327360) на користь товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Хенкель Баутехнік (Україна)» (07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Новопромислова, буд. 2, ідентифікаційний код 21685172) 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 07.07.2021.

Суддя О.В. Конюх