ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2021р. Справа № 904/3635/19

За скаргою: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії приватного виконавця по справі №904/3635/19

За позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теро ЛТД", м. Дніпро

Про: стягнення 869 410, 73 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

За участю секретаря судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача (скаржника): Андрійко Є.Л. (адвокат);

Від відповідача: не з`явився;

Від приватного виконавця: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.19р. у справі №904/3635/19р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з відповідача - ТОВ «Теро ЛТД» на користь позивача - АТ НАК «Нафтогаз України» : 660 515, 69 грн. - заборгованості за договором; 94 780, 57 грн. - пені; 82 100, 01 грн. - інфляційних втрат; 32 014, 47 грн. - 3% річних та 13 041, 16 грн. - витрат на сплату судового збору.

26.11.19р. на виконання рішення суду було видано відповідний наказ. Постановою ЦАГС від 18.02.20р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.19р. у справі №904/3635/19 залишено без змін.

17.06.21р. до канцелярії суду від АТ НАК «Нафтогаз України» (позивач) надійшла скарга на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Київа - Хорішко О.О. про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця при примусовому виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.19р. у справі №904/3635/19; зобов`язання приватного виконавця усунути порушення прав стягувача у виконавчому провадженні ВП №63536308 та провести виконавчі дії у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Скарга на бездіяльність приватно виконавця мотивована тим, що виконавець не вчинив належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровській області по цій справі, що свідчить про порушення державним виконавцем принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених нормами статей 10, 18,19, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду. Також зазначає, що останній дії, які вчиняв приватний виконавець були 06.11.20р., після чого останній не здійснює жодних дій по виконанню наказу.

22.06.21р. матеріали справи надійшли з архіву. Ухвалою суду від 22.06.21р. скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 01.07.21р.

25.06.21р. до канцелярії суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хорішко О.О. надійшли письмові пояснення, в яких він заперечував проти задоволення скарги , зазначаючи, що ним вчиняються дії щодо примусового виконання рішення суду, на підтвердження чого надав відповідні докази. Також клопотав про розгляд скарги без його участі.

До судового засідання з`явився лише представник позивача (скаржника), який наполягав на задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши скаржника, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1, п.1 ч.2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки і права виконавців, де чітко визначені обов`язки та права виконавця.

Нормами частини 2 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається з наявних в матеріалах справі доказів та відомостей, що містяться в Автоматизованої системи виконавчого провадження: 06.11.20р. АТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач) звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Київа - Хорішка О.О. із заявою про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.19р. по сраві №904/3635/19 (а.с .42-44);

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київа - Хорішка О.О. від 06.11.20р. за результатами розгляду заяви позивача відкрито виконавче провадження ВП №63536308 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/3635/19 від 26.11.19р. про стягнення з ТОВ «Теро ЛТД» на користь АТ НАК «Нафтогаз України»: 660 515, 69 грн. - заборгованості за договором; 94 780, 57 грн. - пені; 82 100, 01 грн. - інфляційних втрат; 32 014, 47 грн. - 3% річних та 13 041, 16 грн. - витрат на сплату судового збору. (т.2, а.с.47);

06.11.20р. приватний виконавець виконавчого округу міста Київа Хорішко О.О. виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 88 245, 19 грн. (т.2, а.с.48), в той же день приватний виконавець виніс постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про арешт коштів боржника (т.2, а.с.52)

16.06.21р. приватний виконавець виніс постанову про оголошення в розшук майна боржника : легкового автомобіля марки ВАЗ (модель ТЗ: 21053, 1994 ріку виробництва, н.з. НОМЕР_1 ) (т.2, а.с.53); та постанову про арешт майна боржника - легкового автомобіля Марки ВАЗ (модель ТЗ: 21053, 1994 ріку виробництва, н.з. НОМЕР_1 )(т.2, а.с.54); а 24.06.21р. - постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних боржника (т.2, а.с.55).

Звертаючись зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця , скаржник зазначає, що виконавець не вчинив належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду, які зокрема передбачених статтями 10, 18,19, 26, 48, Закону України «Про виконавче провадження».

Здійснивши оцінку доводів скаржника, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як вище встановлено судом, предметом оскарження даної скарги є бездіяльність приватного виконавця щодо виконання судового рішення в період з 06.11.2020 року (день відкриття виконавчого провадження ) по 14.06.2021 року (день подачі цієї скарги).

Законом не передбачено конкретних строків, на протязі яких приватний виконавець повинен здійснити всі необхідні заходи в межах виконавчого провадження щодо фактичного виконання наказу суду, але у відповідності до статті 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, окрім іншого, таких засад як обов`язковість виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Як вбачається із відомостей, що містять в Автоматизованій системі виконавчого провадження, на час звернення позивача з даною скаргою до суду приватним виконавцем вчинялись ряд виконавчих дій , направлених на примусове виконання наказу суду №904/3635/19 від 26.11.19р..

За наведених вище обставин, враховуючи представлені суду докази, які свідчать про вжиті приватним виконавцем заходів виявлення та розшуку майна боржника, перевірки його майнового стану, направлення запитів до органів, установ, які можуть володіти інформацією стосовно активів боржника, здійснення перевірки отриманої інформації, суд не вбачає ознак неправомірної бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Хорішка О.О. у виконавчому провадженні щодо виконання наказу господарського суду від 26.11.2019 року по справі № 904/3635/19, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Суд критично оцінює доводи скаржника з викладенням переліку заходів, яких на його думку , мав вчинити приватний виконавець з метою розшуку майна боржника. При цьому, суд зауважує, що за змістом положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання щодо необхідності вчинення тих чи інших виконавчих дій віднесено виявлення майна боржника, віднесено до повноважень виконавця, який самостійно вирішує черговість та необхідність вжиття таких заходів виконавчого провадження.

Підсумовуючи слід зазначити, що здійснюючи оцінку правомірності вжиття (невжиття) державним/приватним виконавцем заходів примусового виконання рішення (ст. 10 Закону), суд не повинен втручатися в повноваження виконавця, який самостійно визначає обсяг заходів виконавчого провадження (виконавчих дій), які необхідно вчинити з метою виконання того-чи іншого рішення суду, з урахуванням фактичних обставин виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні скарги АТ НАК «Нафтогаз України» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Хорішка О.О., в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.13, 232 - 236, 342 - 345 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги АТ НАК «Нафтогаз України» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Київа Хорішка О.О. відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 06.07.21р.

Суддя О.Ю.Васильєв