РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2021Справа № 910/19544/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнова", 2) ОСОБА_1

про стягнення 1972386,87 грн.

за участі представників:

від позивача: Трегуб О.А., адвокат,

від відповідачів-1, 2: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Банк "Український капітал звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнова" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення за договором кредиту за овердрафтом № 81овк-19 від 23.10.2019 тіла кредиту в розмірі 1784068,52 грн. та 188318,35 грн. прострочених процентів.

Ухвалою суду від 14.12.2020 суд звертався із запитами до відповідних органів реєстрації місця проживання та перебування ОСОБА_1 .

28.12.2020 через відділ діловодства та документообігу суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

16.01.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Під час судового засідання 18.05.2021 суд задовольнив клопотання відповідача-2 про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зауважив, що 28.08.2020 позивач направив відповідачам вимоги про дострокове повернення кредиту та нарахованих відсотків, у зв`язку з чим змінив порядок, умови та строк дії кредитного договору. Також відповідач-2 зауважив на відсутності детального розрахунку нарахованих відсотків.

Разом із цим, відповідач-1 не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

У той же час, ухвала суду від 19.01.2021 по відкриття провадження у справі та подальші ухвали в справі направлялися, зокрема, відповідачу-1 рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-1, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01030, м. Київ, вул. І. Франка, 40-Б, оф. 207.

Проте конверти з копіями ухвал поверталися на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу-1 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою та за закінченням встановленого терміну зберігання.

У той же час, згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача-1 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач-1 мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 між позивачем (банк, кредитор) та відповідачем-1 (позичальник) укладено договір кредиту за овердрафтом №81овк-19, за умовами якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом оплати з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний (кредитовий) залишок на такому поточному рахунку, але в межах визначеного цим договором ліміту овердрафту.

Відповідно до пункту 1.1.1. договору на момент його укладення ліміт овердрафту встановлюється в сумі 1 000 000 грн.

Надалі, сторонами 04.05.2020 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору кредиту за овердрафтом від 23.10.2019 №81овк-19, за яким банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) у межах невідновлювальної відкличної кредитної лінії на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в сумі 1 784 068,52 грн., а позичальник зобов`язується на умовах, визначених даним договором, повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії, можливі проценти за неправомірне користування кредитом, штраф, пеню та виконувати інші зобов`язання передбачені цим договором.

Пунктом 1.1.2 договору від 04.05.2020 строк користування кредитом встановлюється з дати видачі кредиту до 17:00 за Київським часом 22.10.2020 включно (кінцевий термін повернення кредиту в повному обсязі).

Як встановлено пунктом 1.1.3 договору від 04.05.2020 за користування кредитом банк нараховує, а позичальник' щомісячно сплачує банку процентну ставку, яка є фіксованою та становить 25% річних, якщо інший розмір не встановлений цим договором.

За користування кредитом позичальник сплачує банку проценти в розмірі та в строки, обумовлені цим договором, та комісії у розмірі та в порядку, зазначених у п.5.1 цього договору у відповідності до тарифів банку (пункт 2.6 договору від 04.05.2020).

Відповідно до пункту 2.7 договору від 04.05.2020 нарахування процентів за користування кредитом починається з дня надання кредитних коштів та здійснюється щоденно у валюті кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом.

Проценти нараховуються методом «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом у місяці та 360 днів у році, при цьому враховується перший день і не враховується останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на суму зобов`язань позичальника (під сумою зобов`язань позичальника сторони розуміють різницю суми кредитних коштів, що надані банком позичальнику за цим договором, та суми кредитних коштів, що повернені позичальником банку) пропорційно кількості днів, у продовж яких таке зобов`язання враховувалося банком на позичковому рахунку позичальника (пункт 2.9 договору від 04.05.2020).

Згідно пункту 2.9 договору від 04.05.2020 сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісяця /до 5 числа кожного місяця, що слідує за звітним/ на рахунок нарахованих процентів № НОМЕР_3 . У випадку, якщо день сплати процентів є не робочим днем, позичальник зобов`язаний сплатити проценти в попередній робочий день місяця, що передує дню сплати процентів. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повернення кредиту, зазначеної в п. 1.1.2. цього договору.

Пунктом 3.1 договору від 04.05.2020 сторонами погоджено, що проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту та/або його частини в кінцеві терміни, встановлені в п. 1.1.2. цього договору, тобто кінцевий термін повернення кредиту та/або кінцевий (ці) термін (и) здійснення чергового платежу за кредитом, визначеного (их) графіком погашення кредиту. Проценти за неправомірне користування кредитом є збільшеними процентами, передбаченими ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3.2 договору від 04.05.2020 розмір процентів за неправомірне користування кредитом становить 36% процентів річних. Сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки за неправомірне користування кредитом є заздалегідь погодженим, а позичальник заздалегідь повідомлений як про її розмір, так і підстави та строки застосування.

Пункт 3.3 договору від 04.05.2020 передбачає, що розмір процентної ставки, передбачений п. 3.2. цього договору, вступає в дію, починаючи з дня (дати), наступного за кінцевим терміном (днем) повернення кредиту та/або з дня (дати), наступного за кінцевим терміном (днем) здійснення чергового платежу за кредитом, згідно графіку погашення кредиту, визначеного в п. 1.1.2. цього договору, та діє по день (дату) повного фактичного погашення простроченої суми кредиту. При розрахунку процентів за неправомірне користування кредитом використовується метод «факт/360», виходячи фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

У забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту за овердрафтом від 23.10.2019 №81овк-19 між позивачем (кредитор), відповідачем-1 (позичальник) та відповідачем-2 (поручитель) укладено договір поруки від 23.10.2019 № 166, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафу, пені та інших грошових зобов`язань, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором № 81овк-19 від 23.10.2019, що укладений кредитором з позичальником.

Пункт 1.2 договору поруки передбачає, що поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має.

Згідно пункту 1.3 договору поруки у разі невиконання позичальником забезпечених порукою зобов`язань, поручитель доручає кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-яких рахунків поручителя (в національній та/або іноземній валюті), відкритих (чи тих, що будуть відкриті) ним у кредитора в сумах, що підлягають сплаті за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами за користування ним, комісій, а також можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафів, пені та інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором. Поручитель доручає кредитору здійснювати таке договірне списання у сумі, зазначеній кредитором самостійно на підставі кредитного договору, необмежену кількість разів протягом строку дії цього договору до повного виконання будь-яких зобов`язань поручителя перед кредитором за цим договором.

Як передбачено пунктом 1.4 договору поруки, сторони домовились, що кредитор та позичальник мають право змінювати умови кредитного договору без погодження із поручителем, при цьому порука за цим договором розповсюджується на всі зміни та доповнення до кредитного договору, в тому числі, але не виключно, стосовно суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, неправомірне користування кредитом, комісій та неустойки (штраф, пеня). Поручитель підтверджує, що зазначене положення є згодою поручителя на зміну умов кредитного договору, що призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та що така згода вважається наданою ним незалежно від того, чи був він фактично ознайомлений із зміненими умовами кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.1.1 договору поруки протягом 5 банківських днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов`язання, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту, непогашеної суми процентів за користування кредитом, комісій, можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафів, пені тощо на рахунки кредитора, зазначені в такій вимозі.

Договором від 04.05.2020 про внесення змін та доповнень до договору поруки від 23.10.2019 № 166 внесені зміни до пункту 2.1.1 договору та викласти в наступній редакції: «повернення кредиту в сумі: 1 784 068,52 грн. у термін по 22.10.2020 включно за кредитним договором».

Унаслідок неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, позивач звертався до відповідачів з повідомленнями від 30.07.2020 № 10/1/02-14/16/1-1887, № 10/1/02-14/16/1-1888 та з листами-вимогами від 28.08.2020 № № 10/1/02-14/16/1-2197, № № 10/1/02-14/16/1-2198.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Укладений між Банком та ОСОБА_2 договір кредиту № 08-038/520 від 30.10.2007 за своєю правовою природою є кредитним договором, до положень якого також застосовуються приписи Цивільного кодексу України щодо позики.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Унаслідок прострочення виконання відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором позивач звертався до відповідачів з вимогами про дострокове повернення кредиту від 28.08.2020 № № 10/1/02-14/16/1-2197, № № 10/1/02-14/16/1-2198.

У той же час судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/23028/17.

Отже, звернувшись 28.08.2020 до відповідачів з вимогами про дострокове повернення кредиту, позивач здійснив заміну в односторонньому порядку строку виконання кредитного зобов`язання.

Таким чином, нарахування позивачем відсотків за кредитом після 28.08.2020 здійснено поза межами строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим сума таких відсотків у розмірі 4955,45 грн. не підлягає стягненню.

Суд також наголошує на правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, відповідно до якої за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Разом із цим, у межах даної справи річні проценти на підставі другої частини статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо.

За положеннями договору поруки відповідач-2 зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобов`язань щодо повернення, зокрема, суми кредиту та сплати процентів.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредиту за овердрафтом від 23.10.2019 № 81овк-19.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнова" (01030, м. Київ, вул. І. Франка, 40-Б, оф. 207; ідентифікаційний код 41573383) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67; ідентифікаційний код 22868 (один мільйон сімсот вісімдесят чотири тисячі шістдесят вісім) грн. 52 коп. заборгованості за кредитом та 183362 (сто вісімдесят три тисячі триста шістдесят дві) грн. 90 коп. заборгованості за простроченими відсотками.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнова" (01030, м. Київ, вул. І. Франка, 40-Б, оф. 207; ідентифікаційний код 41573383) на користь Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67; ідентифікаційний код 22868414) 14755 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 74 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67; ідентифікаційний код 22868414) 14755 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 74 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 30.06.2021 року.

Суддя К.В. Полякова