ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/398/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Суха Балка
до 1. Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", с. Велика Губщина , 2. Фізичної особи ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 . Фізичної особи ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 . Фізичної особи ОСОБА_4 , с. Велика Губщина, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - Реєстраційна служба Валківського районного управління юстиції, м. Валки.
про розірвання договору
за участю представників:

позивача - не з`явився;

першого відповідача - ОСОБА_5 , адвокат; Кот Т.В., адвокат;

другого відповідача - не з`явився;

третього відповідача - Чаплинський О.В., адвокат;

четвертого відповідача - Чаплинський О.В., адвокат;

третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа ОСОБА_1 , с. Суха Балка, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до першого відповідача - Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", с. Велика Губщина, другого відповідача - Фізичної особи ОСОБА_2 , с. Велика Губщина, третього відповідача - Фізичної особи ОСОБА_3 , с. Велика Губщина, четвертого відповідача - Фізичної особи - ОСОБА_4 , с. Велика Губщина, про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 03.12.2018, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/398/21 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22.03.2021 о 12:30 год. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача - Реєстраційну служба Валківського районного управління юстиції.

19.03.2021 другим відповідачем надано до суду відзив на позов (вх. № 6291), в якому зазначив, що ОСОБА_6 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 03.12.2018 не підписував, що підтверджується матеріалами кримінального провадження про спробу неправомірного заволодіння майном ПСП "Маяк", а, отже такий договір не може вважатися вчиненим у письмовій формі, а, отже, є неукладеним. Зазначає, що ОСОБА_6 не отримував жодних грошових коштів від ОСОБА_1 або інших осіб у якості оплати за корпоративні права підприємства та взагалі не мав намірів їх продавати будь-кому, в тому числі й ОСОБА_1 . Відповідач зазначив, що подання ОСОБА_1 даного позову, направлено на провадження рейдерських дій щодо ПСП "Маяк".

22.03.2021 представником 1, 3, 4 відповідачів надано до суду відзив на позов (вх. № 6382), в якому висловив заперечення щодо заявлених позовних вимог, з аналогічних підстав.

02.04.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив відповідачів (вх. № 7502), в якій зазначив, що подані представником 1, 3, 4 відповідачів копії висновків почеркознавчої експертизи не відповідають вимогам ст. 98 ГПК України, зокрема, висновок не завірений належним чином. Також зазначає, що докази, отримані в ході досудового слідства, є доказом вчинення певною особою кримінального злочину та, які, можливо використовувати після надання таким доказам правової оцінки на предмет допустимості та після набрання законної сили вироку у кримінальній справі. А, отже, на думку позивача, висновок почеркознавчої експертизи, проведений у рамках кримінального провадження, не може братися судом до уваги, як висновок судової експертизи.

08.04.2021 представником 1, 3, 4 відповідачів надано до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 8038), в яких зауважено, що позивачем не наведено у відповіді на відзив заперечень щодо доводів відповідачів, а, отже, вважає, що позивач визнає всі аргументи відповідачів, окрім можливості застосування висновку експерта.

Ухвалою господарського суду від 28.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 01 червня 2021 року.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (вх. № 12328).

Ухвалою господарського суду від 26.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/398/21 до судового розгляду по суті на 03.06.2021 о 10:30 год.

Протокольними ухвалами від 03.06.2021, 23.06.2021 у судових засіданнях оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України.

У судове засідання 30.06.2021 представник позивача не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник другого відповідача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять клопотання відповідача про розгляд справи без його участі (вх. № 6291).

Представники інших відповідачів у судовому засіданні 30.06.2021 проти позову заперечували, з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники відповідачів погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.06.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Як вказує позивач - ОСОБА_1 , звертаючись до господарського суду з даним позовом, 03.12.2018, між позивачем (покупець) та ОСОБА_6 (продавець) укладено договір купівлі-продажу частки у Приватному сільськогосподарському підприємстві "Маяк".

Предметом цього договору є корпоративні права (частка у розмірі 100% статутного капіталу Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» (перший відповідач).

Згідно з п. 2 договору з моменту укладення договору до покупця переходять усі права власника підприємства.

Відповідно до п. 4 договору розрахунки за цим договором здійснені до підписання цього договору.

Згідно з п. 8 договору продаж частки у статутному капіталі підприємства за погодженням сторін вчинюється за 80000000,00 грн.

Позивач зазначив, що свої зобов`язання за договором (а саме сплата грошових коштів за договором) він виконав у повному обсязі.

Водночас, за продавцем - ОСОБА_6 , залишився обов`язок з передачі ОСОБА_1 корпоративних прав ПСП «Маяк», як покупцю за договором.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Спадщину після ОСОБА_6 прийняли його сини ОСОБА_2 (другий відповідач), ОСОБА_3 (третій відповідач), а також його дружина - ОСОБА_4 (четвертий відповідач).

За вказаними особами зареєстровано частки у статутному капіталі ПСП «Маяк», що підтверджується наданим витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Порушення своїх прав, яке стало підставою для звернення до суду, позивач вбачає у тому, що спадкоємці ОСОБА_6 не передали йому корпоративні права ПСП «Маяк».

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Ст. 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Як вказують відповідачі, вони не визнають факту укладення їхнім спадкодавцем ОСОБА_6 спірного договору. Зазначають, що такий договір в дійсності ніколи не укладався, а ОСОБА_6 ніколи не підписував жодних договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПСП «Маяк», не отримував жодних грошових коштів від ОСОБА_1 або інших осіб у якості оплати за корпоративні права підприємства та взагалі не мав намірів їх продавати будь-кому, в тому числі й ОСОБА_1 . З моменту підписання спірного договору і до липня 2019 року (тобто, протягом більше ніж 7 місяців) ОСОБА_1 жодним чином не заявляв про свої права, не звертався до спадкоємців ОСОБА_6 , не здійснював державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.

Натомість, як встановлено судом, 23.07.2019, після смерті ОСОБА_6 і до вступу у спадщину його спадкоємців, без дотримання правил територіальності, за допомогою державного реєстратора з Полтавської області Леська Олександра Васильовича, було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 , як засновника та керівника ПСП «Маяк».

Також відповідачі зазначають, що одразу після державної реєстрації відомостей про себе як власника та керівника ПСП «Маяк» ОСОБА_1 у супроводі невідомих осіб звертався до відділень АКБ «Ощадбанк», з метою зміни карток підпису керівника ПСП «Маяк» та зняття грошових коштів з рахунків підприємства, що, однак, йому не вдалося зробити.

Крім того, 23.07.2019 ОСОБА_1 та невідомі особи у кількості більш ніж 50 чоловік, прибули до господарського двору та адміністративної будівлі ПСП «Маяк» з метою незаконного заволодіння майном підприємства. Дані особи заблокували доступ на територію ПСП «Маяк».

У зв`язку із зазначеними обставинами, 24.07.2019 відповідачем - ОСОБА_4 (дружиною покійного ОСОБА_6 ) була подана заява до Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про спробу захоплення майна ПСП «Маяк», заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0000249).

25.07.2019 ОСОБА_4 звернулася до Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою на дії та рішення державного реєстратора Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесько О.В., в якій просила з огляду на численні порушення чинного законодавства України визнати реєстраційні дії 4000243, 5000243, 6000243, вчинені 23.07.2019 державним реєстратором Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Лесько Олександром Васильовичем, протиправними та скасувати вказані записи про здійснення державної реєстрації змін щодо засновника та керівника ПСП «Маяк» на ОСОБА_1

Наказом Міністерства юстиції України №2417/5 від 06.08.2019 скарга ОСОБА_4 була задоволена, а внесені записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо здійснення державної реєстрації змін про засновника та керівника ПСП «Маяк» - скасовано.

Отже, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_1 здійснив дії, направлені на внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо себе, як власника корпоративних прав ПСП «Маяк».

Так, з наданих відповідачами документів вбачається, що ОСОБА_1 було надано державному реєстратору договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПСП «Маяк» від 03.12.2018 та акт передачі-приймання частки в статутному капіталі ПСП «Маяк» від 03.12.2018, які нібито були підписані ОСОБА_6 , а його підпис на акті приймання-передачі був засвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області у відповідь на скаргу ОСОБА_4 щодо проведення перевірки дотримання законності дій приватного нотаріуса ХМНО Остапенка Є.М. (вих. №Г-2557/01-20/02.01-06 від 24.10.2019) повідомлено, що управлінням юстиції були витребувані документи нотаріального діловодства приватного нотаріуса Остапенко Є.М. та його письмові пояснення по суті скарги ОСОБА_4 , в результаті дослідження яких встановлено, що 03.12.2019 будь-які нотаріальні дії за участю ОСОБА_6 , згідно записів реєстру для реєстрації нотаріальних дій (реєстраційний номер 001080), який був наданий для огляду ОСОБА_7 вчинено не було. У своїх письмових поясненнях приватний нотаріус Остапенко Є.М. підтвердив, що нотаріальні дії за участю ОСОБА_6 не вчиняв. Одночасно, скаржника - ОСОБА_4 повідомлено, що наказом управління юстиції від 15.08.2019 за № 258/3, приватна нотаріальна діяльність по Харківському міському нотаріальному округу нотаріуса Остапенка Є.М. припинена з 01.01.2019.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія висновку експерта від 22.11.2019 № 10/402СЕ-19 Харківського НДЕКЦ, згідно якого: підпис від імені ОСОБА_6 у рядку « ОСОБА_6 » у договорі купівлі-продажу частки у приватному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» від 03.12.2018 та підпис від імені ОСОБА_6 у рядку « ОСОБА_6 » в акті передачі-приймання частки у приватному сільськогосподарському підприємстві «Маяк» від 03.12.2018 виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Також відповідачами надано до справи копію обвинувального акту у справі № 615/1142/20, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 21.07.2019 відносно ОСОБА_1 , в якому також відображені викладені факти.

Наведені докази виключають можливість розглядати договір від 03.12.2018, як такий, що належним чином підписаний сторонами та направлений на створення реальних правових наслідків, які ним обумовлені.

Суд зауважує, що матеріали справи також не містять документів, які б підтверджували факт грошових розрахунків між сторонами за спірним договором. Відсутні також докази, що свідчать про звернення позивача до відповідачів з будь-якими вимогами про передачу корпоративних прав.

Так, позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували, що договір купівлі-продажу частки у Приватному сільськогосподарському підприємстві "Маяк" від 03.12.2018, укладений належним чином, а саме, що він підписаний сторонами.

Таким чином, відсутність підписів ОСОБА_6 під договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПСП «Маяк» від 03.12.2018, свідчить про відсутність його волі на укладання спірного договору.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується, що ОСОБА_6 підписав договір від 03.12.2018, такий договір, відповідно до норм законодавства України не може вважатися вчиненим у письмовій формі, а отже такий договір є неукладеним.

Такі висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

Крім того, як вбачається з правових висновків Верховного Суду з цієї ж постанови, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Що ж до висновку експерта, копію якого надано до матеріалів справи представником відповідачів, та щодо якого висловив заперечення позивач, оскільки, на його думку, такий висновок почеркознавчої експертизи, проведений у рамках кримінального провадження, не може братися судом до уваги, як висновок судової експертизи, суд ураховує таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної.

Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо.

Аналогічна позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.06.2018 у справі № 907/651/17; від 08.08.2018 у справі № 907/679/17; від 26.10.2018 у справі 910/1775/18; постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 918/204/18; постанові від 11.03.2021 у справі № 923/188/20).

Крім того, з поданого до матеріалів справи висновку експерта від 22.11.2019 № 10/402СЕ-19 Харківського НДЕКЦ вбачається, що судовий експерт попереджався про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст. ст. 384, 385 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для його неврахування при вирішенні даного спору, у господарського суду відсутні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заявлених ФО ОСОБА_1 позовних вимог за умови їх необґрунтованості та недоведеності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 129 ГПК України та, враховуючи відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повінстю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 );

Відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" (63055, Харківська обл., Валківський район, с. Велика Губщина, вул. Сонячна, 1-А, );

Відповідач - Фізична особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_2 );

Відповідач - Фізична особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 );

Відповідач - Фізична особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 );

Третя особа - Реєстраційна служба Валківського районного управління юстиції (63002, Харківська обл., м. Валки, вул. К. Лібкнехта, 2).

Повне рішення складено 08.07.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/398/21