ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

06.07.2021 Справа № 917/914/21

Суддя Мацко О.С. , розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ 1,01001

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" вул.Свіштовська, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39610

про стягнення грошових коштів

Представники сторін: відсутні

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 14.06.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.07.2021р., встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору, викликано сторін у судове засідання, попереджено про причини неявки, роз"яснено право на заявлення клопотань про розгляд справи без їх участі.

06.07.2021р. до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки за текстом позовної заяви позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №630/1920-ТЕ-24 від 24.09.2019р., натомість до позовної заяви додано договір №6034/1920-ЕЕ-24 від 24.09.2019р., додатки до цього договору, усі розрахунки і інші додатки до позову також стосуються саме договору №6034/1920-ЕЕ-24. Крім того, відповідач просить суд відкласти підготовче засідання у справі.

Позивач явку представника у засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, жодних клопотань чи заяв (у т.ч. про розгляд справи за відсутності представника) не подав.

Про час та місце судового засідання позивач був повідомлений заздалегідь належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали про відкриття провадження у справі в матер.справи).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. В частині 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не було забезпечено явку його уповноваженого представника у судове засідання та не повідомлено про причини такої неявки.

Згідно з вимогами статті 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Разом з тим частиною четвертою статті 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності, навіть якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він повинен повідомити суд про причини неявки, і у випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 в справі № 910/16978/19. При цьому не має значення, чи мова йде про підготовче засідання, чи про засідання для розгляду справи по суті ( див. Постанову ВС КГС від 16.02.2021 року у справі № 917/692/20).

Разом з тим частина четверта статті 202, пункт 4 частини першої статті 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Дана правова позиція наведена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19.

ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас, у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами статей 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи.

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд викликав учасників справи у засідання та попередив про наслідки неявки, роз"яснив право на подання заяви про розгляд справи без участі сторони (п.4 ухвали).

Отже, суд встановив, що позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання, про причини неявки позивач суд не повідомив, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд, оскільки позивач не втрачає право на повторне звернення до суду із цим позовом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При прийняті даної ухвали судом враховано правові позиції Верховного Суду, наведені, зокрема, у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19, у постанові від 16.02.2021 року у справі № 917/692/20 та ін.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 202 (ч. 4), 226 (п. 4 ч. 1), 234, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України» залишити без розгляду.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 06. 07.2021 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст.ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С.Мацко