ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 травня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1324/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: скаржника (боржника) адвоката Ярмолінського Ю.В., стягувача не з`явились, органу ДВС Вельган О.В. за самопредставництвом, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси скаргу Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» на рішення органу ДВС у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» до Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» про стягнення 2 550 327 грн. 18 коп.,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2021 року боржник - Фермерське господарство «Престиж Агролюкс» в особі свого представника звернувся до господарського суду Черкаської області із скаргою на рішення органу ДВС (вх. № 6419/21, т. 5 а.с. 44-48), в якій просив суд визнати неправомірними та скасувати:

постанову заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В. від 26.03.2021 року, якою постановлено передати матеріали виконавчого провадження № 62935862 з примусового виконання наказу № 925/1324/16, виданого 14.08.2020 року господарським судом Черкаської області, про стягнення з фермерського господарства Престиж Агролюкс на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аванхімікл 1347159 грн. 84 коп. боргу з Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

постанову головного державним виконавцем Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М. від 01.04.2021 року, якою передано матеріали виконавчого провадження № 62935862 з Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 07.04.2021 року, якою виконавче провадження № 62935862 прийнято до свого провадження.

Скарга мотивована тим, що в супереч вимогам ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», п. 8 розділу V, п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованої 30.09.2016 року за № 1302/29432, оскаржені постанови органів ДВС не містять мотивів передачі виконавчого провадження № 92935862 з Лисянського районного відділу державної виконавчої служби до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області, з перевищенням повноважень відповідними посадовими особами органу ДВС та з порушенням права боржника на доступ до виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.04.2021 року скаргу Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» прийнято та призначено до розгляду на 05.05.2021 року, зобов`язано заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В., Лисянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду до 05.05.2021 року письмові відзиви на скаргу, оригінали матеріалів виконавчого провадження для огляду та копії для приєднання до матеріалів справи.

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» 05.05.2021 року засобами електронного зв`язку подав суду пояснення (вх. № 72091/21, т. 5 а.с. 73-75), в яких заперечував проти задоволення скарги боржника, просив відмовити у її задоволенні повністю та зазначив, що оспорені постанови органу ДВС посадовими особами прийняті в межах їх повноважень, з дотриманням норм законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, прав боржника не порушують та навпаки, сприятимуть більш ефективному виконанню судового рішення у цьому виконавчому провадженні № 62935862.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі свого представника подало суду 05.05.2021 року відзив на скаргу (вх. № 7251/21, т. 5 а.с. 78-79), в якому заперечувало проти задоволення судом скарги боржника з підстав її необґрунтованості і недоказаності, до відзиву додав письмові докази, якими відзив обґрунтовується.

У судовому засіданні 05.05.2021 року представник скаржника (боржника) скаргу з підстав, викладених в ній, підтримав і просив суд задовольнити її повністю, представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скаргу не визнала і просила суд відмовити у її задоволенні повністю з підстав, викладених у відзиві на неї, стягувач в судове засідання не з`явився, у клопотанні (вх. № 7208/21 від 05.05.2021 року т. 5 а.с. 72) просив розгляд скарги провести без участі їх представника. В судовому засіданні оголошено перерву до 06.05.2021 року, в яке сторони явку своїх представників не забезпечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд розглядає скаргу без участі представників сторін та відділу ДВС.

Вислухавши пояснення представників скаржника (боржника), органу ДВС, дослідивши матеріали скарги, справи № 925/1324/16 в частині, що стосуються вирішення скарги, та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє в задоволенні скарги повністю з таких підстав.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 12.12.2018 року у справі № 925/1324/16 позов задоволено частково, стягнено з фермерського господарства Престиж Агролюкс на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аванхімікл 25164 грн. 22 коп. штрафу, 549257 грн. 25 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 752829 грн. 60 коп. курсової різниці, 19908 грн. 77 коп. судових витрат. У задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 38521 грн. 19 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 350433 грн. 38 коп. курсової різниці, 18946 грн. 14 коп. судових витрат відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2020 року рішення господарського суду Черкаської області від 12.12.2018 року залишено без змін

14.08.2020 року на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 12.12.2018 року видано наказ.

Постановами головного державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М. від 02.09.2020 року, за заявою стягувача від 20.08.2020 року, відкрито виконавче провадження № 62935862 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 року у справі № 925/1324/16, накладено арешт на всі грошові кошти боржника на всіх його рахунках в банках (окрім захищених) в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладено арешт на майно боржника (т. 5 а.с.96-97,99, 106, 108), що підтверджено даними внесеними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (т.5 а.с. 101, 109-110)

Відповідно до листа головного державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М № 6574 від 02.09.2020 року на виконання постанови про арешт коштів боржника направлено запити до АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ «Державний ощадний банк», ПАТ «Прокредит банк», ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ «Агроспросперіс банк», АТ «Банк кредит Дніпро» (т.5 а.с. 105).

08.09.2020 року ПАТ «Прокредит банк» листом № 21-2/20/4748, повідомив державного виконавця про відсутність відкритих рахунків боржника в банку (т.5 а.с. 111).

07.09.2020 року АТ «Райффайзен банк Аваль» листом № 81-15-8/120382-БТ повідомив державного виконавця про відсутність відкритих рахунків боржника в банку (т.5 а.с. 111).

09.09.2020 року, 11.09.2020 ПАТ «Агроспросперіс банк», АТ «Банк кредит Дніпро», ПАТ АБ «Укргазбанк» листами № 62/3-1181 БТ, № 16-6307/БТ, № БТ-8063 повідомили державного виконавця про накладення арешту на відкриті в них рахунки боржника, однак кошти на них відсутні (т. 5 а.с. 113, 114, 115).

Із листа боржника від 11.11.2020 року № 51 вбачається подання ним державному виконавцю декларації про його доходи та майно.

12.03.2021 року виконувачем обов`язки начальника Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М. направлено начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко Марії службову записку за вих. № 2065 (т.5 а.с. 93), в якій на підставі п. 7 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень подано прохання про ініціювання питання про передачу виконавчого провадження № 62935862 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В засіданні суду представник органу ДВС пояснила, що зазначене звернення мотивоване незаповненістю штатних посад державних виконавців в Лисянському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що негативно відображається на роботі цього відділу ДВС.

26.03.2021 року заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В., результатами розгляду службової записки виконувача обов`язків начальника Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М., винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження (т.5 а.с. 123-124). Пунктом 1 вказаної постанови вирішено передати матеріали виконавчого провадження № 62935862 з примусового виконання наказу № 925/1324/16 про стягнення з фермерського господарства Престиж Агролюкс на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аванхімікл 1347159 грн. 84 коп. боргу, виданого 14.08.2020 року господарським судом Черкаської області, з Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Пунктами 2 і 3 цієї ж постанови уповноважено керівників Лисянського районного відділу ДВС і Центрального міжрегіонального управління ДВС відповідно передати і прийняти виконавче провадження № 62935862.

01.04.2021 року головним державним виконавцем Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

07.04.2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. на виконання постанови заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В. від 26.03.2021 року винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 62935862 до виконання(т. 5 а.с. 126), копії якої направлена листом № 3990 від 07.09.2021 року сторонам виконавчого провадження (т. 5 а.с. 125).

Отже, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1);

під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (ч. 2 ст. 13);

виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 18);

передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч. 4 ст. 25);

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону (п. 1 ч. 1, ч. 5, ч. 7 ст. 26);

стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч. 2 ст. 48);

виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48);

виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (ч.1, ч. 2 ст. 52);

рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74).

Законом визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Інструкція з організації примусового виконання рішень затверджена наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 1302/2832/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432 визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, якою визначено зокрема наступне:

питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 6 цього розділу) (абз. 3 п. 1 розділу 5);

виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі:

якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби;

відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби;

утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби;

якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби;

ліквідації або реорганізації органу державної виконавчої служби;

наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення. (п. 6 розділу 5);

передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися:у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження;

до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби;

до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління забезпечення примусового виконання рішень щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби(п.7 розділу 5).

Відповідно до ст.ст. 339, 342, 343 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При винесені ухвали судом також враховується п. 9.13 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», згідно якої за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вважає, що спірна постанова заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іщенко М.В. від 26.03.2021 року про передачу матеріалів виконавчого провадження № 62935862 винесена за результатами розгляду службової записки виконувача обов`язків начальника Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М. у зв`язку з відсутність достатньої кількості держаних виконавців у Лисянському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та з метою швидкого та ефективного виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.08.2020 року у справі № 925/1324/16. Вказана постанова винесена з дотриманням норм п.п. 6, 7 розділу 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень та не суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Прийняті на її виконання постанови головним державним виконавцем Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.М. від 01.04.2021 року про передачу матеріалів виконавчого провадження і головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 07.04.2021 року про прийняття виконавчого провадження мають похідний характер, не суперечать вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, Закону України «Про виконавче провадження», відтак прав заявника скарги, як боржника у виконавчому провадженні, не порушують.

Наявність заборгованості боржника підтверджено рішенням господарського суду Черкаської області від 12.12.2018 року у справі № 925/1324/16, яке набрало законної сили, і на момент вчинення виконавчих дій не виконано боржником, що є підставою наявності виконавчого провадження № 62935862, яке повинно забезпечити виконання рішення суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V) правова позиція Верховного Суду у постанові від 12.04.2018 року у справі № 905/707/16.

В рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відтак суд скаргу боржника із зазначених у ній підстав визнає необґрунтованою і в її задоволенні відмовляє повністю.

Керуючись ст.ст. 129, 233-235, 343, п.п. 9, 17.5, 17.15, 19.1 розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (вх. № 6419/21 від 19.04.2021) на рішення службових осіб органів ДВС відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20.05.2021 року.

Суддя В.М. Грачов