ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2021 р. Справа № 924/487/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі судового засідання Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "БІЗОН -ТЕХ 2006", м. Пологи, Пологівський р-н., Запорізька обл.

до фермерського господарства "БІЗОН-I", с. Сахнівці, Старокостянтинівський р-н., Хмельницька обл.

про стягнення грошей

представники сторін:

від позивача - Підяш Н.О.

від відповідача - не з`явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання договору поставки від 30.01.20 № ХМ-63 у розмірі 351 973, 52 грн., з яких: 230 293, 83 грн. - основний борг, 14 508, 51 грн. інфляційні, 46 058, 76 грн. штраф, 61 112, 42 грн. 48% річних.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачем умов договору щодо строків здійснення розрахунків за поставлений позивачем товар. Нарахування річних та інфляційних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦК України. Стягнення штрафу обумовлено наявністю відповідної умови договору про його застосування.

Крім того, позивач просить ухвалити рішення в даній справі з вказівкою про донарахування річних органом, що здійснюватиме виконання рішення у даній справі за період з 06.05.21 до дня виконання рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач свого представника до суду не направив, письмового відзиву як і будь-яких заяв або клопотань не подав. Належність повідомлення відповідача про дату, місце і час судового засідання підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення йому ухвали суду з відповідними відомостями.

За таких обставин, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

З матеріалів справи вбачається.

30.01.20 між постачальником ПП „Бізон-Тех 2006 (позивач) та покупцем ФГ „Бізон-І (відповідач) укладено договір поставки № ХМ-63, за яким постачальник, у порядку, строки та на умовах, визначених даним договором і специфікаціями до нього, зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця такий товар: насіння для сівби; пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива; мінеральні добрива, а покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його.

Згідно п. 2.1. договору погоджені сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються ними в специфікаціях до договору, що є невід`ємними його частинами. Сторонами може бути укладено як одну, так і більшу кількість специфікацій до договору (п. 2.2.). У специфікаціях і в накладних сторонами вказується базова ціна товару. Повною ціною товару, яку покупець зобов`язаний сплатити постачальнику, є його базова ціна разом з сумою індексації ціни товару (порядок визначення якої заведено в розділі 5 договору). (п. 2.3.).

Підписання покупцем накладної або іншого документу про передачу йому товару засвідчує факт передачі йому разом з товаром усієї необхідної документації, що його стосується, у тому числі документів про якість товару, рекомендацій виробника щодо його використання, транспортування та зберігання. Датою поставки (передачі) товару є дата, що вказана в накладній (п. 4.5.). Після підписання покупцем накладної або іншого документу на отримання товару (за відсутності підписаного постачальником акту про недоліки/недостачу товару) приймання товару вважається таким, що відбулося і претензії (вимоги) покупця з кількості та якості товару не підлягають задоволенню (окрім претензій щодо прихованих недоліків товару, під якими сторони розуміють такі, що не можливо було виявити під час приймання товару) (п. 4.9).

Згідно п. 5.1. договору покупець зобов`язується оплатити постачальнику товар у строк, що вказаний у специфікації.

За п. 7.1.3. за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 20 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 календарних днів, а за прострочення їх виконання понад 40 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів. За п. 7.2.3. в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦКУ, зобов`язаний сплатити постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками .

До вищевказаного договору сторони підписали та скріпили печатками специфікації, де визначили: найменування і асортимент товару; одиницю виміру товару його кількість, ціну, а саме: № 1 на суму 211 745, 15 грн. зі сплатою не пізніше 15.10.20, № 2 на суму 409 344, 36 грн. зі строком сплати не пізніше 15.10.20, № 3 на суму 39 297, 24 грн. зі строком оплати не пізніше 15.10.20 (остаточний розрахунок), № 4 на суму 5 928, 17 грн. зі строком сплати не пізніше 15.10.20, № 5 на суму 575 122, 39 грн. зі строком оплати не пізніше 15.10.20, № 7 на суму 505 577, 85 грн. зі строком оплати не пізніше 01.10.20, № 8 на суму 174 846 грн. зі строком оплати не пізніше 15.10.20, № 9 на суму 335 497, 68 грн. з строком оплати не пізніше 15.10.20.

Згідно видаткових накладних (підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, зокрема у графі „від постачальника позивачем, у графі „отримав - відповідачем, підстава договір № ХМ-63 від 30.01.20): № 1304 на суму 211 745, 15 грн., № 1706 від 24.02.20 на суму 39 297, 24 грн., № 8241 від 30.03.20 на суму 5 928, 17 грн., № 8245 від 30.03.20 на суму 514 443, 67 грн., № 12374 від 10.04.20 на суму 409 344, 36 грн., № 12408 від 10.04.20 на суму 335 497, 68 грн., № 12412 від 10.04.20 на суму 174 846 грн., № 12415 від 10.04.20 на суму 60 678, 72 грн., № 17716 від 29.04.20 на суму 505 577, 84 грн. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 2 257 358, 83 грн.

Часткова оплата за вищевказаний товар підтверджується банківськими виписками щодо оплати: 03.04.20 на суму 145 065 грн., 20.08.20 на суму 16 000 грн., 02.10.20 на суму 58 000 грн., 15.10.20 на суму 95 000 грн., 15.10.20 на суму 200 000 грн., 17.11.20 на суму 150 000 грн., 25.11.20 на суму 420 000 грн., 10.12.20 на суму 250 000 грн. 14.12.20 на суму 150 000 грн., 23.12.20 на суму 100 000 грн., 30.12.20 на суму 100 000 грн. та 185 000 грн., 13.01.21 на суму 28 000 грн., 03.02.21 на суму 50 000 грн., 11.03.21 на суму 50 000 грн., 18.03.21 на суму 30 000 грн. Разом 2 027 065 грн.

Також у справу додано : акт звірки розрахунків між сторонами за 1 півріччя 2020 року; претензія-вимога позивача № 87/21-юр від 01.03.21, адресована відповідачу з вомигою оплати боргу по договору від 30.01.20 № ХМ-63; докази направлення претензії (фіскальний чек від 04.03.21, роздруківка з сайту пошти про від слідкування відправки).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні заяви по суті справи та докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером є господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

Згідно ст. 712 Цивільного Кодексу У країни за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу, а відповідач прийняв товар на суму 2 257 358, 83 грн., що підтверджується видатковими накладними (підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, зокрема у графі „від постачальника позивачем, у графі „отримав - відповідачем, підстава договір № ХМ-63 від 30.01.20): № 1304 на суму 211 745, 15 грн., № 1706 від 24.02.20 на суму 39 297, 24 грн., № 8241 від 30.03.20 на суму 5 928, 17 грн., № 8245 від 30.03.20 на суму 514 443, 67 грн., № 12374 від 10.04.20 на суму 409 344, 36 грн., № 12408 від 10.04.20 на суму 335 497, 68 грн., № 12412 від 10.04.20 на суму 174 846 грн., № 12415 від 10.04.20 на суму 60 678, 72 грн., № 17716 від 29.04.20 на суму 505 577, 84 грн.

Прийняття товару відповідачем підтверджується підписом та печаткою останнього на накладних у графі „отримав. При цьому, дані накладні відповідають вимогам первинних бухгалтерських документів, які обумовлені Законом „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Обов`язок оплати (остаточний розрахунок) за поставлений товар згідно п. 5.1. договору виникає у відповідача у строк, вказаний у специфікації. Згідно наданих специфікацій, строк оплати - не пізніше 15 жовтня 2020 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата проведена частково на суму 2 027 065 грн., що підтверджується банківськими виписками щодо оплати: 03.04.20 на суму 145 065 грн., 20.08.20 на суму 16 000 грн., 02.10.20 на суму 58 000 грн., 15.10.20 на суму 95 000 грн., 15.10.20 на суму 200 000 грн., 17.11.20 на суму 150 000 грн., 25.11.20 на суму 420 000 грн., 10.12.20 на суму 250 000 грн. 14.12.20 на суму 150 000 грн., 23.12.20 на суму 100 000 грн., 30.12.20 на суму 100 000 грн. та 185 000 грн., 13.01.21 на суму 28 000 грн., 03.02.21 на суму 50 000 грн., 11.03.21 на суму 50 000 грн., 18.03.21 на суму 30 000 грн.

Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки та станом на час вирішення справи у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (2 257 358, 83 грн. вартість поставленого товару мінус 2 027 065 грн. часткова оплата) 230 293, 83 грн.

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення інфляційних та річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком. При цьому, річні підлягають сплаті у розмірі 48 %, оскільки це передбачено пунктом 7.2.3. договору та не суперечить ст. 625 ЦКУ.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, штраф є договірним способом забезпечення зобов`язання, а тому наявність у договорі п. 7.1.3., що передбачає застосування штрафу є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останнього. При цьому, слід зазначити, що вказаним пунктом договору передбачено нарахування штрафу у розмірі 10% від суми прострочення за прострочення понад 20 днів та в розмірі 20% за прострочення понад 40 днів. В цьому ж пункті передбачено, що покупець сплачує один із вказаних штрафів виходячи з загального строку прострочення. Тому, враховуючи, що прострочення триває понад 40 календарних днів (з 16.10.20) вимоги про стягнення штрафу 20% обґрунтовані. Розмір цих нарахувань підтверджується поданим розрахунком ( 230 293, 83 грн. розмір боргу х 20%) = 46 058, 76 грн.

Також позивач просить суд зазначити в рішенні про нарахування відсотків до моменту виконання рішення. Згідно ч. 10 ст. 238 ГПКУ суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

За таких обставин, відповідне клопотання позивача підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства "Бізон-І" (31134, с. Сахнівці, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, код 21347802) на користь приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (70605, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, код 34216986) 230 293, 83 грн. (двісті тридцять тисяч двісті дев`яносто три грн. 83 коп.) основного боргу, 14 508, 51 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісім грн. 51 коп.) інфляційних, 46 058, 76 грн. (сорок шість тисяч п`ятдесят вісім грн. 76 коп.) штрафу, 61 112, 42 грн. (шістдесят одна тисяча сто дванадцять грн. 42 коп.) 48% річних, а також 5 279, 60 грн. (п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять грн. 60 коп.) судових витрат.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання даного рішення здійснити нарахування 48% річних за період з 06.05.21 до моменту виконання рішення за такою формулою: (СОБ х 48 х КДП) : КДР: 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу; 48 - розмір процентів; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, в якому нараховуються проценти.

Отриману суму процентів річних стягнути з фермерського господарства "Бізон-І" (31134, с. Сахнівці, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, код 21347802) на користь приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (70605, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, код 34216986).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України)

Повний текст рішення складено 09.07.21.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу (31134, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н., с. Сахнівці)

Всім рекомендованим з повідомленням