ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" липня 2021 р.Справа № 922/758/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

за участю сторін:

ліквідатор : не з`явився

представника кредитора ГУ ДПС у Харківській області : Щербина А.О., згідно витягу з ЄДР

розглянувши заяву ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з грошовими вимогами до банкрута

По справі за заявою ТОВ "Інвестіційна компанія "НКМ5", с. Лук`янці

до ТОВ "Інвестіційна компанія "НКМ5", с. Лук`янці

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 30.03.2017 ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Донде Вадима.

До господарського надійшла заява ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з грошовими вимогами до банкрута на загальну суму 906 540,00 грн, які заявник просить суд визнати кредиторські вимоги, включити їх до реєстру вимог кредиторів та судовий збір в розмірі 4540 грн.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року вищезазначену заяву призначено судом до розгляду в судовому засіданні на 08.06.2021 року; зобов`язано ліквідатора надати суду докази розгляду вимог кредитора.

В судовому засіданні від 08.06.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України на 08.07.2021 року; зобов`язано ліквідатора виконати вимоги попередньої ухвали суду, а саме: розглянути вимоги кредитора та надати суду обґрунтоване повідомлення про результат розгляду вимог кредитора.

Присутній в судовому засіданні представник ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України підтримує подану заяву із грошовими вимогами до банкрута, просить суд задовольнити її.

В судове засідання 08.07.2021 ліквідатор не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду від 11.05.2021 не виконав, про час та місце розгляду заяву був повідомлений за адресою, яка зазначена в заяві із грошовими вимогами до банкрута та співпадає із адресою, яка зазначена в постанові господарського суду Харківської області від 30.03.2017 року ( АДРЕСА_1 ). Проте ухвала суду від 08.06.2021 року повернулися до суду з відміткою пошти (довідка за формою 20) "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б.

Крім того, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Установлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Крім того, про обізнаність ліквідатора щодо розгляду заяви ГУ ДПС у Харківській області із грошовими вимогами до банкрута свідчить подана ним в попереднє засідання заява про відкладення розгляду справи (вх. № 13380 від 08.06.2021 року)

Таким чином, суд вважає, що ліквідатор Донде Вадим був належним чином повідомлений про розгляд заяви ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України розгляд із грошовими вимогами до банкрута. Втім вимоги ухвали суду від 11.05.2021 року не виконав,

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду заяви ГУ ДПС у Харківській області. з грошовими вимогами до банкрута були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що всіх учасників даного судового засідання повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про розгляд вищезазначеної заяви по суті.

Розглянувши матеріали справи, заяву ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з грошовими вимогами до банкрута, надані суду документи, здійснивши оцінку всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

НОРМИ, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ.

Згідно ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано ВРУ, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Однак, з 21.10.2019 почав діяти новий Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Отже, тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 наведеної статті судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою від 10.12.2019 судом здійснено перехід до норм нового Кодексу України з процедур банкрутства. Таким чином, подальший розгляд у справі про банкрутство ТОВ "Інвестіційна компанія "НКМ5 та заяви ГУ ДПС у Харківській області утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України з грошовими вимогами до банкрута повинні відбуватись за нормами нового Кодексу України з процедур банкрутства.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ І ВИСНОВОК СУДУ.

Відповідно до ч.4 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

На підставі вищенаведеного суд зазначає, що ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України було подано до суду заяву з грошовими вимогами до банкрута на загальну суму 906540,00 грн. (основний платіж - 906540,00 грн., штрафні санкції - 0, пеня - 0)

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначений податковий борг складається з грошового зобов`язання, який виник в результаті проведення позапланової виїзної документальної перевірки банкрута з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 16.01.2020 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 16.01.2020 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 16.01.2020, відповідно до затвердженого плану документальної перервірки.

В ході проведення вищезазначеної перевірки, податковим органом було встановлено наступні порушення ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" :

- боржником не було відображено у складів доходів суму від продажу об`єктів нерухомості, чим порушило абз.6. пп.134.1.1 ПКУ ("до річного доходу від будь-якої діяльності, визнаного за правила бухгалтерського облік, включається дохід ( виручка) від реалізації продукції (товарів, робі, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи, чим занизило суму доходу за 271 рік у сумі - 317632,4 грн, що призвело до заниження податку на прибуток за звітній період у сумі - 57173,80 грн.

- не було нараховано суму доходів, що підлягає оподаткуванню в сумі 11565400 грн, що призвело до несплати сум єдиного податку за період з 01.01.2016 року по 16.01.2020 року на загальну суму 906540,00 грн., з якої 250 000,00 грн. - сума несплати єдиного податку за договором про надання консультаційних послуг від 20.08.2016 року, укладеним між ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" та ТОВ "Інвестор -1" та 656540,00 грн. - сума несплати єдиного внеску за договором грошової позики від 25.08.2017 року, укладеним між ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" та ТОВ "Інвестор -1".

За результатами фактичної перевірки контролюючим органом складено акт від 30.01.2020 року за №238/20-40-05-09/37263562, який був вручений представнику банкрута за довіреністю 30.01.2020 року.

На підставі вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №8 від 27.02.2020, відповідно до якого нараховано суму грошового зобов`язання у розмірі 906540,00 грн.

Згідно ч.14.1.157. ст. 14 ПК України, податкове повідомлення - рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

З матеріалів заяви вбачається, що податкове повідомлення - рішення №8 було вручене представнику банкрута за довіреністю - 27.02.2020 року.

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення не було оскаржене ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відтак податковий борг по податковому повідомленню-рішенню №8 від 27.02.2020 є узгодженим.

Згідно до ч.1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.2 статті 79 ГПК України питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на те, що заявлені грошові вимоги ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України до банкрута на суму 906540,00 грн підтверджені матеріалами заяви кредитора, доданими до заяви кредитора документами, суд вважає за необхідне визнати їх у повному обсязі на суму 906540,00 грн. та 4540,00 грн. судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 60, ст.ст. 57-68 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233-234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України на суму 906540,00 грн. та 4540,00 судового збору.

2. Ухвалу направити ліквідатору, кредитору-заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвалу підписано 09.08.2021 року.

Суддя Міньковський С.В.