ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021м. ДніпроСправа № 904/7115/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (м. Дніпро)

до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки

Представники:

від позивача: Іванченко І.С.

від відповідача: Лисих Р.В.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось з позовом до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) стягнення 1157,51грн - заборгованості з орендної плати, 334961,28грн неустойки та виселення відповідача з державного майна частини даху, площею 16,0кв.м., розміщеного за адресою: м. Новомосковськ, вул. Радянська, 236, що перебуває на балансі Новомосковського коледжу Дніпропетровського аграрного університету.

23.02.2021 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути 1157,51грн - заборгованості з орендної плати, 334961,28грн - неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- відповідачем неналежним чином виконаний обов`язок щодо своєчасного повернення об`єкту оренди після закінчення дії (22.07.2017) договору оренди нежитлових приміщень № 12/02-4793-ОД від 22.03.2012;

- заборгованість з орендної плати складає 1157,51грн;

- на підставі ст. 785 ЦК України відповідач повинен сплатити неустойку в сумі 334961,28грн за період з лютого 2017 року по вересень 2019 року.

Відповідач заперечує проти позову з урахуванням наступного:

- орендна плата не сплачується після припинення договору оренди;

- позивачем пропущено позовну давність щодо стягнення неустойки за період з лютого по грудень 2017 року;

- платіжними дорученнями № від 26.03.2019 на суму 2953,49грн, № від 10.04.2019 3024,92грн, № від 10.07.2019 1924,40грн, № від 26.07.2019 21,29грн відповідачем було сплачено орендну плату;

- актом від 12.09.2019 орендоване майно було повернуто орендодавцю;

- 13.09.2019 між сторонами було укладено новий договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6824-ОД щодо зазначеного майна.

В судовому засіданні 01.07.2021 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (орендодавець) та приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4793-ОД (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно частину даху (далі - майно) площею 16,0 кв.м, розміщене за адресою: Дніпропетровська обл. м. Новомосковськ, вул. Радянська, 236, що перебуває на балансі Новомосковського коледжу Дніпропетровського аграрного університету (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на « 17» лютого 2012р. і становить за незалежною оцінкою 79285грн.

Згідно з п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 N 786 (зі змінами) (далі - методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) лютий 2012 р. 2648,11грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2012 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за березень.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 50% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділеннями казначейства у розмірі 1324,06грн; 50% балансоутримувачу у розмірі 1324,05грн (п. 3.6 договору).

Згідно з абз. 1 п. 5.5 договору, орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати /повної або часткової/ орендованого майна з вини орендаря.

Цей договір укладено строком на 2 роки, що діє з 22 березня 2012р. по 21 березня 2014р. включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме наявності договору страхування, дозволу або декларації наданої органами державного пожежного нагляду. Договір, за заявою орендаря, щодо продовження терміну дії, наданою відповідно до п. 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі (п.10.1 договору).

07.11.2014 між сторонами укладено додаткову угоду до договору.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди від 07.11.2014 викладено другий абзац пункту 10.1 договору в наступній редакції: «Цей договір є пролонгованим з 22.03.2014 по 21.02.2017 (включно)».

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області 334961,28грн неустойки та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 1157,51грн - заборгованості з орендної плати з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як зазначалось вище, між сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4793-ОД від 22.03.2012.

Позивач виконав свої зобов`язання та надав в користування відповідачу об`єкт оренди, що підтверджується актами приймання передачі нерухомого майна від 22.03.2012.

Листом від 13.03.2017 № 11-02-01294 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області повідомило орендаря про припинення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.03.2012 № 12/02-4793-ОД з 22.07.2017 та запропонувало повернути об`єкт оренди балансоутримувачу за актом приймання - передачі.

Відповідачем не було повернуто балансоутримувачу за актом приймання-передачі орендоване державне майно, що є предметом договору оренди №12/02-4793-ОД.

Відповідно до приписів ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, неустойка за користування відповідачем майном після припинення договору оренди за період з 15.04.2017 до 15.10.2019 становить 342885,38грн.

При цьому позивачем враховано, що відповідачем було сплачено за вказаний період 7924,10грн (платіжними дорученнями: № від 26.03.2019 на суму 2953,49грн, № від 10.04.2019 3024,92грн, № від 10.07.2019 1924,40грн, № від 26.07.2019 21,29грн), а тому належна до стягнення з останнього неустойка складає 334961,28грн.

В ході вирішення спору відповідачем не спростована правомірність наведеного позивачем розрахунку неустойки.

На думку суду, визначення позивачем розміру неустойки цілком відповідає викладеним положенням ст. 785 Цивільного кодексу України та договору № 12/02-4793-ОД від 22.03.2012.

Щодо вимог про стягнення орендної плати у розмірі 1157грн за період з липня 2019 року по жовтень 2019 року суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.ст. 763, 764, 785 Цивільного кодексу України, із закінченням строку договору оренди, такий договір є припиненим, що означає припинення дії для сторін всіх його умов, а їх невиконання протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки, однак не зумовлює продовження дії договору в цілому або тих його умов, що не були виконані сторонами.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в оренду. Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Користування майном після припинення договору є неправомірним користуванням майном, у зв`язку з чим, вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився є незаконною.

Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому слід застосовувати або положення ст. 762 ЦК України, або 785 ЦК України.

Ці норми не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

В своїй постанові у справі № 910/11131/19 від 19.04.2021 Верховний Суд зазначив, що стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору, а після припинення договору належним способом захисту прав та інтересів орендодавця є застосування неустойки - самостійної форми майнової відповідальності.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення орендної плати 1157,51грн та відмову в задоволенні позову в цій частині.

Суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної даності щодо стягнення неустойки.

Так, обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач посилається на положення статей 256, 257, 261, 785 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин 1, 3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Суд зазначає, що відповідачем вчинялись дії пов`язані з погашенням заборгованості за орендоване майно.

Відповідачем було сплачено 7924,10грн згідно з платіжними дорученнями № від 26.03.2019 на суму 2953,49грн, № від 10.04.2019 3024,92грн, № від 10.07.2019 1924,40грн, № від 26.07.2019 21,29грн.

Відповідач був належним чином повідомлений про припинення дії договору і наведені платежі були здійснені після такого припинення договору оренди. Фактично відповідачем вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу.

Таким чином, викладене є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області 334961,28грн неустойки та відмови у задоволенні позову в частині стягнення 1157,51грн - заборгованості з орендної плати.

В ході вирішення спору позивач зменшив розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням викладеного, суд повертає позивачу з державного бюджету 2102,22грн зайво сплаченого судового збору (копія платіжного доручення №1219 від 21.12.2020 знаходяться в матеріалах справи).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про стягнення заборгованості у сумі 336118,79грн, з яких: 1157,51грн - заборгованість з орендної плати, 334961,28грн - неустойки задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (01601 м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ідентифікаційний код 14333937) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області (49000 м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 42767945) 334961,28грн неустойки, 5024,64грн судового збору.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» 1157,51грн - заборгованості з орендної плати.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути з державного бюджету Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000 м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 42767945) 2102,22грн - зайво сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку - подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.07.2021.

Суддя В.О. Татарчук