ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.07.2021 Справа № 908/1234/21

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Колодій Н.А., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Манько Євгенії Валеріївни про забезпечення позову у справі № 908/1234/21

за позовом: Фізичної особи - підприємця Манько Євгенії Валеріївни , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання договору оренди діючим та усунення перешкод в користуванні приміщенням,

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 (суддя Боєва О.С.) відкрито провадження у справі № 908/1234/21 за позовом Фізичної особи - підприємця Манько Євгенії Валеріївни до відповідача: ОСОБА_2 , з позовними вимогами про визнання договору оренди від 01.06.2018, укладеного між ФОП Манько Є.В. та ОСОБА_2 щодо вбудованого приміщення площею 13,4 кв. за адресою: АДРЕСА_3 , пролонгованим та діючим до 10.10.2022, та усунення перешкоджання ОСОБА_2 в користуванні позивачем вбудованим приміщенням площею 13,4 кв., за адресою: АДРЕСА_3 . Справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2021. Ухвалою суду від 15.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 16.08.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 27.07.2021.

06.07.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява представника позивача про забезпечення позову у справі № 908/1234/21.

Згідно з протоколом передачі 06.07.2021 заяву про забезпечення позову передано на розгляд раніше визначеному складу суду - судді Боєвій О.С.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області № П-403/21 від 06.07.2021, враховуючи перебування у відпустці судді Боєвої О.С. з 22.06.2021 по 23.07.2021, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи для розгляду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 06.07.2021 заяву про забезпечення позову у справі № 908/1234/21 визначено судді Колодій Н.А.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Перелік заходів забезпечення позову, викладений в пунктах 1-10 частини 1 ст. 137 ГПК України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. цієї статті позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Мотивуючи заяву заявник зазначив, що в обґрунтування позову позивач надав докази сплати орендної плати, комунальних платежів тривалим часом більш ніж 8 місяців, після закінчення дії Договору оренди від 01.06.2018р. з 10.02.2020р. по початок 2021р. У своєму відзиві відповідач надав документи, що підчас дії договору оренди від 01.06.2018р. уклав чисельні договори з іншими особами на користування об`єктом Договору оренди від 01.06.2018, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідачем не надано доказів виконання вказаних договорів (передання приміщення ОСОБА_2 в оренду/спільну діяльність, отримання орендної плати/результатів спільної діяльності, отримання приміщення після закінчення оренди/спільної діяльності), що додатково вказує на підроблення ОСОБА_2 вказаних документів з метою введення суду в оману. В письмовій формі Договір оренди від 01.06.2018 р. позивачем не розривався, у зв`язку з чим відповідач не мала права укладати інший Договір оренди від від 01.04.2019. В той же час, на час дії Договору від 01.04.2019 з ТОВ «Київ-капітал» позивач продовжувала сплачувати комунальні платежі, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.05.2019р., 20.07.2019р. - за електроенергію, платіжними дорученнями від 18.06.2019р., 24.07.2019р. - за воду. Це з урахуванням того, що відповідач не надала жодного доказу виконання Договору оренди від 01.04.2019 вказує на прийняття відповідачем сплаченого від позивача. Договір оренди від 01.04.2019 р. без доказів на виконання, було укладено на строк до 01.11.2019 р. та навіть після його закінчення Позивач продовжував сплачувати комунальні платежі - квитанція від 14.01.2020 р. за водопостачання та від 05.02.2020р. за електропостачання 05.02.2020р. Таким чином, позивач весь час дії Договору від 01.06.2018 р. сплачувала комунальні платежі, а ОСОБА_2 надавши суду сумнівні, не підписані іншими сторонами документи, намагається ввести суд в оману щодо правовідносин з позивачем, - систематично укладає підробленні та безпідставні договори користування об`єктом оренди, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в суд. Враховуючи те, що позивачем виявлено, що відповідач уклав Договір оренди від 01.04.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВ-КАПІТАЛ» щодо вбудованого приміщення площею 13,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 (об`єкт оренди) під час дії укладеного між відповідачем та позивачем Договору оренди від 01.06.2018р., строк дії якого до 10.02.2020р., Договір про сумісну діяльність від 10.01.2018р., Договір про сумісну діяльність від 28.04.2018р. та враховуючи наявний спір, з метою недопущення порушення прав позивача на об`єкт оренди позивач просить суд задовольнити подану ним заяву про забезпечення позову, шляхом заборонити ОСОБА_2 укладати з будь-якими третіми особами договори оренди щодо передачі в оренду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , до набрання законної сили рішенням у справі № 908/1234/21.

Розглянувши вищезазначену заяву про забезпечення позову у справі № 908/1234/21, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України, а саме: істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість настання певних обставин без наведення та надання відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Таким чином, заявник має довести (додати до заяви) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходи до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди від 01.06.2018 пролонгованим та діючим до 10.10.2022 та усунення перешкоджання ОСОБА_2 в користуванні позивачем вбудованим приміщенням площею 13,4 кв., за адресою: АДРЕСА_3 . В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач, вказує, що в письмовій формі договір оренди від 01.06.2018р. позивачем не розривався, у зв`язку з чим відповідач не мала права укладати інший Договір оренди від 01.04.2019. Тобто заявник посилається на вже укладені відповідачем договір оренди, а також договори спільної діяльності від 10.01.2018 та від 28.04.2018, зазначаючи про підробленість вказаних документів, що суперечить презумпції правомірності правочинів, закріпленій в статті 204 Цивільного кодексу України. При цьому, заявником не надано доказів існування на даний час фактичних обставин щодо вчинення відповідачем реальних дій, спрямованих на укладення договорів оренди майна, яке стосується предмету спору, з будь-якими третіми особами.

Таким чином, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях, не підтверджена належними доказами щодо існування на даний час обставин, які, у разі невжиття заходів забезпечення позову, можуть призвести до утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду, виходячи при цьому із предмета завлених позовних вимог у даній справі, а саме: визнання договору оренди пролонгованим та діючим та усунення перешкод у користуванні позивачем вбудованим приміщенням виникнення та існування яких, виходячи із поданого позову, передувало зверненню із цим позовом до суду.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

До того ж, суд звертає увагу, що до поданої позивачем заяви про забезпечення позову не надано доказів направлення копії цієї заяви інші стороні - відповідачу, що порушує принцип змагальності сторін.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Манько Євгенії Валеріївни про забезпечення позову у справі № 908/1234/21.

Примірник даної ухвали учасникам справи.

Ухвала підписана 08.07.2021.

Відповідно до ст.ст. 140, 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст. 257 ГПК України.

Суддя Н.А.Колодій