ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" липня 2021 р. Справа № 911/1911/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Приватного підприємства «Обслуговуюча компанія «Наш дім» про забезпечення позову

до Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія

про визнання недійсним договору

встановив:

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного підприємства Обслуговуюча компанія Наш Дім, до подання позовної заяви, надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Київська обласна Енергопостачальна Компанія, іншим особам, вживати заходи щодо обмеження електропостачання об`єкту ПП Обслуговуюча компанія Наш Дім багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус Г, до набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування вказаної вище заяви Приватне підприємство «Обслуговуюча компанія «Наш дім» зазначило, що:

- між ПрАТ «Київобленерго», перейменованим надалі у ТОВ «Київська обласна ЕК», та ПП «ОК «НАШ ДІМ» укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 шляхом подання ПП «ОК «НАШ ДІМ» заяви-приєднання №220067221 (далі - договір);

- 04.03.2020 між ПрАТ «Київобленерго» та ПП «ОК «НАШ ДІМ» укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору, відповідно до якої до договору включено інформацію по об`єктам споживача, а саме: м. Ірпінь, вул. Університетська, 2/1, корпус Г;

- 17.06.2020 ПрАТ «Київобленерго», перейменоване надалі у ТОВ «Київська обласна ЕК», обманним шляхом змусило ПП «ОК «НАШ ДІМ» укласти додаткову угоду №2 до договору (далі - додаткова угода №2), згідно якої сторони виклали додаток №2Б у новій редакції та доповнити договір додатками №1Б і №3Б, відповідно до яких облік спожитої електроенергії здійснюється через прилади обліку, вказані у додатку №3Б, а саме: №10741518. №11182606.

Як зауважило ПП «ОК «НАШ ДІМ», вказані вище зміни воно не визнає та планує звернутись до суду за захистом свого порушеного права, оскільки вважає, що оспорювана додаткова угода №2 є недійсною з огляду на те, що сторонами в момент вчинення правочину недодержано вимог, які встановлені частиною п`ятою статті 203 ЦК України, а умови, що містяться в додатковій угоді №2 є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Також заявник зауважив, що згідно наданих ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» і ТОВ «Київська обласна ЕК» рахунків за вересень, жовтень, листопад і грудень 2020 року нараховано послуги по лічильниках №11866375. №11866563, що визначено у додатку №3-А до договору та по лічильниках №10741518, №11182606, що зазначено у додатку №3Б до договору, тобто, за доводами заявника, йому двічі виставлено рахунки за ту ж саму спожиту електричну енергію.

З огляду наведеного, заявник зазначив, що має намір звернутись до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 17.06.2020 року до договору з усіма додатками до неї, що були укладені між ПрАТ «Київобленерго» та ПП «ОК «НАШ ДІМ», тоді як підставою такого позову визначено недодержання сторонами в момент укладення додаткової угоди №2 вимог, встановлених частиною п`ятою статті 203 ЦК України, згідно якої правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 136, ч. 1 ст. 137, ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладені вище норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

В немайнових спорах має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд, зокрема, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Так, обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №921/40/20.

Отже, заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до пп. 7.5., 7.11. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:

1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення, зокрема, у разі:

- заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи;

- несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи);

2) електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, зокрема, у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №910/13208/19.

Однак заявником доказово не підтверджено викладені у заяві обставини укладення 17.06.2020 між ПрАТ Київобленерго» та ПП «ОК «НАШ ДІМ» додаткової угоди №2 до договору, з позовом про визнання недійсною якої заявник має намір звернутись до суду.

Вказана ж як додаток №4 до заяви про забезпечення позову «копія додаткової угоди №2 від 17.06.2020 до договору споживача споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №220067221 з додатками» в матеріалах відповідної заяви про забезпечення позову відсутня, що підтверджується актом Господарського суду Київської області №07-13/221/2021 від 30.06.2021.

Судом оцінюються критично посилання заявника на обставини укладення між ПрАТ «Київобленерго» та ПП «ОК «НАШ ДІМ» договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019, позаяк заявлені ПП «ОК «НАШ ДІМ» заходи забезпечення позову спрямовано до Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія та неідентифікованого кола осіб.

Водночас посилання заявника на перейменування ПрАТ «Київобленерго» у ТОВ «Київська обласна ЕК» визнаються судом неспроможними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно до наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (ідентифікаційний код 23243188) та Товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (ідентифікаційний код 42094646) є окремими юридичними особами.

З огляду вказаного вище суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано та доказово не підтверджено наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного заходу забезпечення позову, зокрема відповідності обраного ним заходу забезпечення позову предмету позову, з яким заявник має намір звернутися до суду.

До того ж заявником не доведено, що обрані ним заходи до забезпечення позову спрямовано на ефективний захист або поновлення порушених прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду в розрізі предмету майбутнього позову, тоді як саме лише зазначення заявником по тексту заяви про можливість відключення багатоквартирного житлового будинку від електропостачання та настання відповідних несприятливих наслідків для мешканців вказаного будинку не свідчить про наявність підстав для застосування обраних заявником заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки обрані заявником заходи до забезпечення позову не відповідають предмету позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, а обставин спрямованості таких заходів на ефективний захист або поновлення порушених прав заявника доказово не обгрунтовано в розрізі предмету позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного підприємства «Обслуговуюча компанія «Наш дім» про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Обслуговуюча компанія «Наш дім» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 05.07.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема