ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"05" липня 2021 р. Cправа № 902/249/21
за позовом:Першого заступника військового прокурора Житомирського гарнізону (вул. Д. Донцова,20 м. Житомир, 10014) в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) Міністерства оборони України (пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03118)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, кімн. 214, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 65994,20 грн
Суддя Яремчук Ю.О.
Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.
за участю представників:
прокурора: Конончука В.В.

позивача: Григорчука С.А.. Маньківського В.Л.

відповідача: Парпальос В.В.
В С Т А Н О В И В :
16.03.2020 р. Перший заступник військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" про стягнення 65 994,70 грн

В якості заявлених позовних вимог прокурором зазначено наступне: між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (далі - Відповідач) укладено договір від 10.07.2019 р. № 56 (у редакції додаткових угод № 1 від 16.07.2019, № 2 від 26.09.2019, № 3 від 18.12.2019) про закупівлю робіт «Капітальний ремонт автомобільної дороги полігону військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , с. Скраглівка, Бердичівського району, Житомирської області (Коригування)» (далі - Договір). Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 3 від 18.12.2019) орієнтовна вартість продукції становить 10 678 465, 48 грн. між сторонами було погоджено графік робіт, так кінцевий термін їх виконання становить жовтень 2019 р. Внаслідок того, що Відповідачем не виконано у повному обсязі підрядні роботи передбачені проектно-кошторисною документацією на загальну суму у розмірі 260 846, 64 грн, останньому нараховано штрафні санкції, несплата яких спонукало позивача звернення з позовом до суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 18.03.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/249/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 12.04.2021 р.

09.04.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/3290/21 від 09.04.2021 р.), в якому останній проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову.

За наслідками розгляду справи 12.04.2021 р. судом було оголошено перерву в розгляді справи до 11.05.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

26.04.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/3846/21 від 26.04.2021 р.0, яка долучена судом до матеріалів справи.

За наслідками розгляду справи 11.05.2021 р. суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 07.06.2021 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідками розгляду справи 07.06.2021 р. судом було оголошено перерву в розгляді справи, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились прокурор, представники позивача та відповідача.

Прокурор та представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Окрім того, в судовому засіданні судом було відхилено клопотання представника позивача про затвердження мирової угоди, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати та орієнтовний час повернення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (далі - Відповідач) укладено договір від 10.07.2019 р. № 56 (у редакції додаткових угод № 1 від 16.07.2019, № 2 від 26.09.2019, № 3 від 18.12.2019) про закупівлю робіт «Капітальний ремонт автомобільної дороги полігону військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , с. Скраглівка, Бердичівського району, Житомирської області (Коригування)» (далі - Договір).

Згідно п. 1.1 укладеного Договору Відповідач бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик з дати укладення цього Договору в строк визначений цим Договором виконати роботи, зазначені в проектно- кошторисній документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї), що виготовлена по об`єкту «Капітальний ремонт автомобільної дороги полігону військової частини НОМЕР_3 , військове містечко №33, с. Скраглівка, Бердичівського району, Житомирської області (Коригування)», а Позивач - прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 3 від 18.12.2019) орієнтовна вартість продукції становить 10 678 465, 48 (десять мільйонів шістсот сімдесят вісім чотириста шістдесят п`ять гривень сорок вісім копійок).

Згідно п. 3.1 Відповідач повинен розпочати виконання робіт за Договором з дня підписання Договору або за домовленістю сторін відповідно до узгодженого Графіку виконання робіт (Додаток 2) і передати об`єкт Позивачу у відповідності до положень і умов Договору в термін (строк) визначений у Графіку виконання робіт.

Відповідно до п. 3.2. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття Позивачем. Відповідач може закінчити виконання робіт та передати Об`єкт Позивачу достроково.

Попередня оплата не здійснювалась.

Відповідно до Графіку виконаних робіт (Додаток 2) кінцевий строк закінчення робіт з облаштування дороги по об`єкту «Капітальний ремонт автомобільної дороги полігону військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 с. Скраглівка, Бердичівського району, Житомирської області (Коригування)» сплив в жовтні 2019 року.

Позивачем стверджується, що в порушення умов Договору закінчення робіт в повному обсязі станом на 01.11.2019 не виконане.

Відповідно до п. 15.3 Договору за порушення строків закінчення виконання робіт стягується пеня у розмірі у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Станом на 31.10.2019 р. Відповідачем виконано робіт передбачених проектно-кошторисною документацією на загальну суму 10 417 618, 84 грн. Тобто, з 01.11.2019 р. по 01.05.2020 р. (шестимісячний термін нарахування штрафних санкцій) (Відповідачем не виконано у повному обсязі підрядні роботи передбачені проектно-кошторисною документацією на загальну суму у розмірі 260 846, 64 грн, а саме:

- улаштування одношарових основ 15 см. із щебню фракції 40-70 мм з межею міцності на тиск понад 98,1 МПа (1000 кг/см2) (шифр норми за локальним кошторисом РН18-23-1) 453, 5 м2 з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- на кожний 1 см зміни товщиною шару додавати або виключати до норм 18- 23-1, 18-23-2, 18-23-3 (до товщини 12 см.) (шифр норми за локальним кошторисом РН18-23-4 к=3): - 453,5 м2, з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- улаштування основ та покриттів з суміші С-7, одношарових, товщиною 12 см.: 453, 5 м2 (шифр норми за локальним кошторисом PH 18-22-1), з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- суміш С-7: 65,48 м3 (шифр норми за локальним кошторисом СІ421-9656-3 варіант 1), з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- установка дорожніх знаків на металевих стояках: 76 шт. (шифр норми за локальним кошторисом РН 18-61-4), з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- при установленні додаткових щитків додавати до норми 18-61-1, 18-61-2,61-3. 32 шт., (шифр норми за локальним кошторисом PН18-61) з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно кошторисною документацією;

- стояк дорожнього знака: 76 шт. (шифр норми за локальним кошторисом С1633-89ВД варіант 1), з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- щити знаків: 108 шт. (шифр норми за локальним кошторисом СІ633-91ВД варіант 1), з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією;

- установлення напрямних стовпчиків пластикових: 176 шт. (шифр норми за локальним кошторисом ЕН27-51-1 тех.ч.п.4.4), з урахуванням вартості будівельних та інших витрат, визначених проектно-кошторисною документацією.

У відповідності до п. 15.3 Договору Відповідачу станом на 25.02.2020 нараховані штрафні санкції в сумі 48 778, 32 грн: 30 519,06 грн пеня у розмірі 0,1 % вартості робіт з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення за період з 01.11.2019 р.-25.02.2020 р. та 18 259,26 грн штраф у розмірі 7% вартості робіт з яких допущено прострочення виконання понад 30 діб.

З метою поновлення порушених прав Позивачем направлено претензію № 16 від 25.02.2020 р. № 638/14/80 щодо сплати нарахованих штрафних санкцій за прострочення терміну виконаних робіт, яка залишена без задоволення.

Крім того, у відповідності до п. 15.3 Договору Товариству з обмеженою відповідальністю "Мето ЛТД" станом на 13.08.2020 р. військовою частиною НОМЕР_1 нарахована збільшена сума штрафних санкцій в сумі 65 994,20 грн (у відповідності до ст. 232 Господарського кодексу України із врахуванням шестимісячного строку при визначенні суми пені від дня, коли зобов`язання мало бути виконано): 47 734,94 грн пеня у розмірі 0,1 % вартості робіт з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення за період з 01.11.2019 р. - 01.05.2020 р.

18 259,26 грн. штраф у розмірі 7% вартості робіт з яких допущено прострочення виконання понад 30 діб.

Однак, станом на 11.03.2021 р. штрафні санкції Товариством з обмеженою відповідальністю "Мето ЛТД" не сплачено, не отримано відповідь на претензію та вказана претензія залишається без задоволення.

Вказані обставини зумовили звернення позивача з даним позовом до суду.

Суть заперечень відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому останній зазначив, що чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення; прокурором не доведено винятковості даного випадку та наявності будь- яких об`єктивних причин для неподання суду першої інстанції доказів дотримання ним вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру" при зверненні з позовом у даній справі. Крім того стверджує, що доступ до військової частини НОМЕР_1 є обмежений. Без відповідного пропуску Відповідач не може зайти на територію військової частини НОМЕР_1 , так як Замовником обмежується доступ Відповідача. Відповідач не одноразово звертався до посадових осіб Позивача з проханням надати доступ до об`єкта Договору та виконати умови Договору, на, що отримано відповідь, що у зв`язку з відсутністю фінансування Відповідачу не буде надано відповідного Доступу. Так Позивач звернувся до Відповідача у 2020 році продовжити дію Договору, про що було укладено відповідну Додаткову угоду №4 від 30.12.2020 року. Відповідачем ще у 2020 році надіслано Акт виконаних робіт Позивачу, який не підписаний Позивачем, оплата відповідно за виконані роботи також не була проведена.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що остання вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Разом з тим, вказує, що не відповідають дійсності твердження Відповідача, що Прокурором не надано до суду будь-яких доказів щодо повідомлення Позивача про звернення до Господарського суду Вінницької області з позовом у даній справі, так як 19.01.2021 року за вих. № 120 та 121 військовою прокуратурою Житомирського гарнізону, в порядку ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру» на адресу Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 направлено листи із повідомленням про порушення інтересів держави та звернення з відповідним позовом. Відтак, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними. прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

З огляду на викладене суд зважає на наступні законодавчі положення.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду. Відповідно, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору № 56 про закупівлю виконаних робіт від 10.07.2019 р. , відповідач зобов`язаний був виконати роботи на загальну суму 10 678 465,48 грн.

Як зазначалось раніше та слідує з матеріалів справи, підрядником виконано роботи за договором на загальну суму 10 417 618,84 грн (в т.ч. ПДВ), що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року.

Отже, загальна вартість невиконаної частини робіт складає 260 846,64 грн.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як слідує з матеріалів справи, основне зобов`язання відповідача (відповідно до умов п.1.1. Договору) «Капітальний ремонт автомобільної дороги полігону військової частини НОМЕР_3 , військове містечко №33, с. Скраглівка, Бердичівського району, Житомирської області (Коригування)», а Позивач - прийняти і оплатити такі роботи.

Водночас, умовами Договору також визначено інші обов`язки Підрядника, які існують у межах основного зобов`язання, у тому числі обов`язок Підрядника щодо дотримання строків виконання всіх етапів підрядних робіт згідно з календарним графіком їх виконання, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідальність Підрядника за умовами цього договору у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу), передбачена розділом 15 Договору, настає у разі порушення строків виконання робіт.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2. Договору Підрядник розпочинає виконання робіт з дня підписання Сторонами Договору з дня підписання Договору або за домовленістю сторін відповідно до узгодженого графіку виконання (Додаток «) і передати об`єкт Замовнику у відповідності до положень і умов Договору в термін (строк) визначений у Графіку виконання робіт. Термін виконання робіт: до жовтеня 2019 р.

Отже, відповідачем роботи за договором мали бути виконані у період з 10.07.2019 р. по жовтень 2019 р.

Тож, з урахуванням приписів Договору, прострочення виконання робіт почалося з 01 листопада 2019 р.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частина 2 ст.883 Цивільного кодексу України передбачає, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У договорі сторони погодили, що за порушення строків виконання робіт, підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вказаної вартості (п. 15.3. Договору).

Надаючи оцінку визначеному позивачем періоду нарахування штрафних санкцій суд враховує висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2020 у даній справі, в якій зазначено, що відсутність у договорі підряду окремо погоджених строків виконання кожного з видів (етапів) робіт та їх вартості не позбавляє позивача права на застосування до боржника відповідальності, передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання (умови договорів щодо строків дії, виконання, штрафних санкцій аналогічні). А тому, при визначені розміру штрафних санкцій, суд виходить із загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що наведені вище норми права та положення договору підряду передбачають можливість застосування до підрядника (боржника) відповідальності передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання. А тому, враховуючи встановлені обставини справи щодо невиконання підрядником частини підрядних робіт, у замовника виникло право на відшкодування пені та штрафу, передбачених умовами договору. Доказів виконання таких робіт (складення актів виконаних робіт, тощо) матеріли справи не містять, відповідачем така обставина не спростовувалася.

Щодо розміру пені, застосованого в розрахунку позивачем слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК).

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому за змістом ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нормою ст.231 Господарського кодексу України передбачено розмір штрафних санкцій, зокрема, згідно з ч. 1 указаної статті передбачено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як слідує з умов Договору, зокрема п.13.1. Замовник проводить розрахунки за виконані роботи на підставі Бюджетного Кодексу України по мірі надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника.

З викладеного слідує, що виконання зобов`язання за Договором №56 про закупівлю виконаних робіт від 10.07.2019 фінансувалося за рахунок Державного бюджету України, що дає можливість при визначення розміру штрафних санкцій, в тому числі пені, застосувати положення вказаної вище статті Господарського кодексу України.

Таким чином, сторонами правомірно в пункті 15.3. Договору визначено розмір пені, яка за їх домовленістю становить 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Разом з тим судом враховується, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 р. у справі № 3-88гс11, від 27.04.2012 р. у справі № 3-24гс12; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 р. у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, від 09.07.2018 р. у справі № 903/647/17 та від 08.08.2018 р. у справі № 908/1843/17.

Суд враховує правову природу штрафу, яка є відмінною від пені, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Можливість нарахування штрафу залежно від період прострочення не передбачено ч. 2 ст. 549 ЦК України.

Штраф є одноразовим платежем, котрий обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

З огляду на викладене, здійснивши перевірку правильності розрахунку пені в межах періодів, визначених позивачем, за допомогою калькулятора інформаційно-правової системи "ЛІГА:ЗАКОН" судом не виявлено арифметичних помилок. Окрім того, слід зазначити, що розмір штрафу також позивачем визначено вірно.

Враховуючи вказані обставини, вимоги позивача про стягнення 47 734,94 грн пеня у розмірі 0,1 % вартості робіт з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення за період з 01.11.2019 р. - 01.05.2020 р. та 18 259,26 грн штраф у розмірі 7% вартості робіт з яких допущено прострочення виконання понад 30 діб підлягають повному задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. т. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, 13, к.214, м.Вінниця, 21036, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) пеню в розмірі 47 734,94 грн, штраф в розмірі 18 259,26 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГО ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, 13, к.214, м.Вінниця, 21036, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (адреса: м. Київ, вул. П. Болбочана, 8, 01014, рахунок UA0082966, МФО 820172 в ДКСУ, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на електронні адреси прокуротури; позивачів ; .

Повне рішення складено 08 липня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3,4 - прокурору, позивачам (вул. Д. Донцова,20 м. Житомир, 10014) (пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03118) (вул. Шкільна, 3, м. Бердичів, Житомирська обл., 13302)

5 - відповідачу (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, кімн. 214, м. Вінниця, 21000)