ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. Справа №921/721/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді: Матущака О.І.

суддів: Гриців О.В.,

Зварич О.В.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

за участю представників учасників у справі:

від позивача - Степанов В.В. (адвокат);

розглянувши апеляційну скаргу Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №29561/20.12- 30/1 від 06.11.2020

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2020, повне рішення - 01.10.2020 (суддя Бурда Н.М)

у справі №921/721/19

за позовом: Приватного підприємства «Фіш-клуб», м.Тернопіль

до відповідачів: 1. Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), Тернопільська область, м. Чортків, Тернопільська область

2. Управління державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, м. Чортків, Тернопільська область

3. Приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галини Ярославівни, м. Чортків, Тернопільська область

про скасування свідоцтва на право власності на майно; скасування у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності; стягнення збитків в сумі

1 502 504 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

11.11.2019 до Господарського суду Тернопільської області звернулось ПП «Фіш-клуб» з позовом до Чортківського міськрайонного відділу ДВС ГТУ юстиції у Тернопільській області, Управління ДКС України у Чортківському районі Тернопільської області та Усик Галини Ярославівни , приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області про:

1) скасування свідоцтва №167 про право власності на майно, яке видане приватним нотаріусом Усик Г.Я. на підставі акту від 02.07.2017 про проведені електронні торги;

2) скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №15490704 про право власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 55 за ПП «Фіш-клуб» (код ЄДРПОУ - 36121912);

3) стягнення з Державного бюджету України грошових коштів у сумі 1 502 504,00 грн., з яких 299 795,20 грн. - ціна придбання на електронних торгах неіснуючого майна, які складалися з грошового внеску та кінцевого платежу, 1 200 724,80 грн. - додаткових витрат по утриманні майна та його поліпшенні на які збільшилася вартість майна та 1 984,00 - витрат на нотаріальне оформлення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду у справі №921/178/17-г/13 встановлено обставини продажу позивачу неіснуючого нерухомого майна, яке не могло бути реалізовано на електронних торгах, а тому видане на підставі цих торгів свідоцтво про право власності та здійснений на підставі нього реєстраційний запис підлягають скасуванню, з одночасним відшкодуванням збитків, понесених позивачем при купівлі спірного неіснуючого нерухомого майна.

Правовими підставами позову зазначає ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України, пп. 3 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015, пп. 2 п. 35 та п. 36 Порядку виконання судових рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, ч. 2 ст. 25 та п. 9 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2020 у справі №921/721/19 вищезазначений позов задоволено частково. Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно реєстраційний №167 від 14.07.2016, видане приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: номер запису про право власності №15490704, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 55, тип майна: будівля, майстерня, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 941 кв.м., дата, час державної реєстрації 14.07.2016, власник: ПП «Фіш-клуб», , адреса власника: вул. Гайова, 30, м. Тернопіль, 46008, форма власності - приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер №167, виданий 14.07.2016, видавник: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30550594 від 20.07.2016, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП «Фіш-клуб» 299 795,20 грн. вартості придбаного на електронних торгах нерухомого майна, 1 984,00 грн. витрат на нотаріальні послуги та 3842,00 грн в повернення сплаченого судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

На підставі обставин, які встановлені в межах справи №921/178/17-г/13 щодо відсутності в с. Білобожниця Чортківського р-ну Тернопільської обл. нерухомого майна, яке придбало ПП "Фіш-клуб", суд дійшов до висновку, що свідоцтво №167 про право власності на майно та здійснена на його підставі державна реєстрація підлягають скасуванню, оскільки стосуються майна, якого не існує. У зв`язку з цим, суд задовольнив вимоги про стягнення 299 795,20 грн., оскільки ця сума була витрачена позивачем на придбання неіснуючого майна на електронних торгах. Суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про повернення ПП «Фіш-клуб» з Державного бюджету України 1 200 724,80 грн додаткових витрат на утримання і поліпшення майна слід відмовити за недоведеністю.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції про задоволення позову та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову, у зв`язку з нез`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушенням норм процесуального права або неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги орган ДВС зазначає, що:

1) висновок суду першої інстанції про те, що органом ДВС продано неіснуюче майно не відповідає фактичним обставинам справи, згідно яких це майно реалізовувалось на прилюдних торгах у межах звернення стягнення на предмет іпотеки, де боржником виступало ПАП «Білобожницьке»;

2) преюдиційні обставини, які встановлені судовими рішеннями у справі №921/178/17-г/13, не підлягають врахуванню в даній справі, оскільки стосуються різних об`єктів нерухомості;

3) місцевий господарський суд не врахував, що електронні торги від 14.06.2016, переможцем яких визнано ПП «Фіш-клуб», є дійсними та ніким не скасовані, що має значення для даної справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3 просить скасувати рішення суду першої інстанції про задоволення позову та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову, оскільки в силу ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії, яка є предметом оскарження в даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач погодився з висновками місцевого господарського суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні.

В судове засідання 23.06.2021 з`явились апелянт, позивач та відповідач-3. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу без їх участі.

Представник апелянта в попередніх судових засіданнях підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив з мотивів, які викладені у відзиві, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

16.06.2016 Чортківським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (в подальшому перейменованим на Чортківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)) через Державне підприємство «СЕТАМ» на електронних торгах реалізовано ПП «Фіш-клуб» нежитлову будівлю майстерні, одноповерхову, цегляну, загальною площею 941 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Середня, с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область, про що складено відповідний протокол проведення електронних торгів № 175740 від 16.06.2016.

02.07.2016 головним державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, на підставі вказаного вище протоколу електронних торгів, складено акт державного виконавця про проведені електронні торги.

У зазначеному акті державним виконавцем зазначено про те, що вказане майно реалізовано при виконанні зведеного виконавчого провадження №24817120, ціна продажу - 299 795,20 грн, а також підтверджено, що покупцем (ПП «Фіш-клуб»), згідно з платіжним дорученням №14 від 14.06.2016, сплачено гарантійний внесок в сумі 14 989,76 грн., з призначенням платежу:"Гарантійний внесок за участь у торгах", одержувач ДП "СЕТАМ", а різниця вартості майна в сумі 284 805,44 грн перерахована покупцем на депозитний рахунок Чортківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській згідно платіжного доручення №15 від 29.06.2016.

Сплата вказаних вище сум підтверджується, серед іншого, листом Управління ДКС України у Чортківському районі Тернопільської області №02-12/536 від 01.07.2016, адресованим директору ПП «Фіш-клуб», у якому вказано, що 29.06.2016 кошти надійшли на рахунок Чортківського МВДВС ГТУЮ.

Також у акті торгів від 02.07.2016 містяться відомості про те, що реалізована на електронних торгах будівля майстерні належала ПАП «Білобожницьке» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ №352449 від 18.02.2008, виданого Білобожницькою сільською радою 18.02.2008, і знаходиться ця будівля по вул. Середній б/н., с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область.

14.07.2016 приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я., відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на момент вчинення нотаріальних дій) на підставі акту торгів від 02.07.2016, видано ПП «Фіш-клуб» свідоцтво (реєстраційний номер 167), яким посвідчено його право власності на придбане нерухоме майно, що складається з нежитлової будівлі майстерні, одноповерхової, цегляної, загальною площею 941 кв. м., що розташована по вул. Середній б/н, в селі Білобожниця Чортківського району Тернопільської області .

Після оформлення документів щодо переходу (набуття) і реєстрації права власності придбаного ПП «Фіш-клуб» на електронних торгах майна, 22.07.2016 державним виконавцем передано в натурі (на місцевості) зазначену вище нежитлову будівлю новому власнику, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто, вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Аналогічний правовий висновок викладено у пунктах 54-57 постанови Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №911/459/20, а тому в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується апеляційним господарським судом.

Натомість, за обставинами даної справи, судом не встановлено, що правочин, на підставі якого позивач набув спірне майно визнаний недійсний, а тому всі права, набуті сторонами цього правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно не зникла первинна правова підстава, на основі якої здійснено спірну державну реєстрацію, яку позивач просить скасувати. Таким чином, доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі №914/1128/16.

Отже, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

З огляду на це, місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про можливість скасування свідоцтва №167 про право власності на майно, яке видане Усик Г.Я., приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, на підставі акта від 02.07.2017 про проведені електронні торги, який у розмінні правочину є чинним і не визнаний недійсним. Тобто неможливо скасувати похідний документ без визнання недійним первинного документа. З огляду на зазначене, вимоги позову в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права. Належним способом захисту в даній справі є визнання недійсним правочину - акта від 02.07.2017 про проведені електронні торги.

Оскільки вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №15490704 про право власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 55 за ПП «Фіш-клуб» є похідними відносно вимог про скасування свідоцтва №167 про право власності на майно, то позов у цій частині також не підлягає задоволенню, а тому висновки суду першої інстанції про протилежне є необґрунтованими.

Окрім того, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. не наділена процесуальною правоздатністю та дієздатністю, а тому відповідно до приписів процесуального закону не може бути учасником справи. Відтак позовні вимоги, які спрямовані до неї, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування шкоди на підставі ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно ч. 2 ст. 45 ГПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тлумачення цієї норми дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяною органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі, як відповідач, через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки ДКСУ чи її територіальний орган не є тим суб`єктом який порушив права чи інтереси позивача.

Так, сам факт стягнення коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі відповідачем ДКСУ чи її територіального органу. У разі сприйняття подібного підходу до участі у справах про стягнення коштів, відшкодування шкоди завжди необхідно було б щоразу залучати суб`єкта, який здійснює управління рахунком, на якому розміщені грошові кошти відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 750/1591/18-ц погодилась з рішенням суду першої інстанції, в частині стягнення відшкодування шкоди безпосередньо з органу державної влади, яким (посадовими чи службовими особами якого) її завдано, не вимагаючи залучення ДКСУ.

Таким чином, позивач у даній справі помилково звернувся з даним позовом до ДКСУ, а не до органу державної влади, посадовими чи службовими особами якого завдано шкоду.

При з`ясуванні суб`єктного складу відповідачів та змісту позовних вимог господарський суд, керуючись принципом диспозитивності у господарському процесі, виходить з того, як їх визначено позивачем при зверненні з позовними вимогами та не вправі самостійно, з власної ініціативи змінювати кількісний склад відповідачів та по іншому, ніж позивач визначати суть позовних вимог, якщо їх пред`явлено до всіх відповідачів.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 30.01.2019 у справі №552/6381/17).

За таких обставин Управління ДКС України у Чортківському районі Тернопільської області не наділене процесуальною правоздатністю та дієздатністю, а тому, відповідно до приписів процесуального закону, не може бути учасником справи. Відтак позовні вимоги, які спрямовані до цього відповідача є необґрунтованими та не підлягали задоволенню судом першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, апелянтом спростовано наведені висновки суду першої інстанції, що породжує наслідок у вигляді скасування прийнятого судового рішення, а тому апеляційна скарга Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність покладення судового збору за подання апеляційної скарги на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 277, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №29561/20.12-30/1 від 06.11.2020 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.09.2020 у справі №921/721/19 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Фіш-клуб» (код ЄДРПОУ - 36121912, 46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Гайова, 30) на користь Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (код ЄДРПОУ - 34652974, 48500, Тернопільська обл., м. Чортків (пн), вул. Ринок, 10) 5 763,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови буде виготовлено та підписано 06.07.2021.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді В.М. Гриців

О.В. Зварич