ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р. Справа№ 925/185/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Куксова В.В.

Тищенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Мальованого Сергія Ілліча на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.04.2021

у справі №925/185/21 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Черкаської міської ради,

до Фізичної особи-підприємця Мальованого Сергія Ілліча,

про стягнення 5 421,91 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мальованого Сергія Ілліча (далі - ФОП Мальований С.І., відповідач) про стягнення 5 421,91 грн збитків, завданих територіальній громаді м. Черкаси внаслідок фактичного користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що міському бюджету відповідачем були завдані збитки за період з 01.11.2016 по 30.11.2019 (в межах строку позовної давності) через ухилення останнього від вчинення дій щодо несвоєчасного оформлення права користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.04.2021 у справі №925/185/21 позов задоволено повністю. Стягнуто на користь міського бюджету м. Черкаси збитки у сумі 5 421,91 грн завданих фактичним користуванням земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею; стягнуто витрати зі сплати судового збору.

Задовольняючи позов Черкаської міської ради, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, не маючи об`єктивних перешкод, договір оренди земельної ділянки не уклав. Бездіяльність ФОП Мальованого С.І. щодо вжиття передбачених законом заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою призвела до неодержання територіальною громадою доходів. Таким чином, у цьому випадку мають місце (є доведеними) усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності, як відшкодування збитків. А отже, Черкаській міській раді, як власнику землі, завдано збитки у розмірі 5 421,91 грн, які підлягають стягненню на підставі положень ЗК України, статті 22 ЦК України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ФОП Мальований С.І. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 06.04.2021 у справі №925/185/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин приписи ст. 22 глави 82 ЦК України, оскільки у даному випадку підлягають застосуванню приписи глави 83 ЦК України, які регламентують кондиційне зобов`язання, яке виникає з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021, матеріали апеляційної скарги ФОП Мальованого С.І. у судовій справі №925/185/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Тищенко О.В., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №925/185/21 за апеляційною скаргою ФОП Мальованого С.І. на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.04.2021; вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

01.06.2021 до суду апеляційної інстанції від Черкаської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФОП Мальованого С.І.

Позивач відмічає, що є доведеними усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення до такої відповідальності як відшкодування збитків з ФОП Мальованого С.І. за фактичне користування ним земельною ділянкою без належного оформлення права користування.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ФОП Мальований С.І. є власником частини нежитлового приміщення 4-го поверху дегустаційного залу та центру підводного плавання по бульвару Шевченка, 205 у м. Черкаси, реєстраційний номер майна 9508525. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 11.01.2005, видане виконавчим комітетом Черкаської міської ради. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 30.01.2005.

Рішенням Черкаської міської ради від 17.12.2009 №5-287 «Про надання приватним підприємцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Мальованому Сергію Іллічу та приватному підприємству «Рекламне агентство «ОТ и ДО» земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1 », ФОП Мальованому С.І. було надано в спільне користування земельну ділянку площею 481 кв. м. по АДРЕСА_1 в оренду на 49 років під дегустаційний зал та центр підводного навчання із визначенням частки землекористування.

Згідно зазначеного рішення Мальованому С.І. встановлено площу для нарахування орендної плати 36 кв. м.

Пунктом 3.1 вказаного рішення зобов`язано вищезазначених суб`єктів, протягом двох місяців з дати прийняття рішення, укласти договір оренди з Черкаською міською радою, здійснивши його державну реєстрацію.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом договір оренди між Черкаською міською радою та ФОП Мальованим С.І. не укладено.

Керуючись Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси, було визначено розмір збитків у вигляді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування відповідачем земельною ділянкою площею для нарахування орендної плати за період з 01.11.2016 по 30.11.2019, розмір яких склав 5 421,91 грн.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 11.02.2020 №138 затверджено акт про визначення збитків власнику землі від 27.11.2019 №8-2019. Пунктом 2 даного рішення визначено, що зазначену суму збитків відповідач повинен відшкодувати не пізніше одного місяця після затвердження виконавчим комітетом Черкаської міської ради акту Комісії (а.с. 30).

Станом на 16.03.2020 відповідач не відшкодував збитки в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Отже, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків завданих фактичним користуванням земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом ст.ст. 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з п. «д» ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Застосовуючи до даних правовідносин таку міру цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків, Господарський суд Черкаської області виходив із наявності чотирьох необхідних умов відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції застосував до даних правовідносин приписи, які регламентують деліктне зобов`язання.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись, оскільки вважає, що, за встановлених у справі обставин, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Так, право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

З матеріалів справи слідує, що з 17.02.2010 (рішення Черкаської міської ради №5-287 про надання земельної ділянки в оренду прийнято 17.12.2009, згідно п. 3 даного рішення договір оренди землі мав бути укладений протягом 2-х місяців з дати прийняття рішення) ФОП Мальований С.І. використовував земельну ділянку по АДРЕСА_1 (площа 36 кв.м.) без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Отже, немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, тому підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні, як вірно відмічено скаржником у апеляційній скарзі.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 14.101.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 06.02.2019 у справі №922/587/18, від 03.06.2019 у справі №712/3273/18 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі №686/18993/17-ц (провадження 61-48870св18).

З огляду на викладене Північний апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Черкаської міської ради щодо стягнення збитків, оскільки спірні правовідносини кваліфіковані помилково - як такі, що виникли із завданням збитків у зв`язку з використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. А тому обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є невірним.

Враховуючи наведені правові норми та встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що до спірних правовідносин судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні позову. Тому доводи відповідача по суті його апеляційної скарги заслуговують на увагу, а скарга - підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405 грн покладаються на Черкаську міську раду.

Керуючись ст.ст. 129, 129, 267 - 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мальованого Сергія Ілліча на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.04.2021 у справі №925/185/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 06.04.2021у справі №925/185/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у позові Черкаської міської ради відмовити.

4. Стягнути з Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36; ) на користь Фізичної особи-підприємця Мальованого Сергія Ілліча, ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 3 405 (три тисячі чотириста пя`ть) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області.

6. Матеріали справи №925/185/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді В.В. Куксов

О.В. Тищенко