РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2021Справа № 910/7666/21

За позовом Всеукраїнського благодійного фонду «Фонд Сергія Тігіпка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авмонтаж»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Харківська сільська рада Талалаївського району Чернігівської області

про стягнення 59.032,16 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Герасименко А.О., ордер серії АА № 0010889 від 30.06.2021

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

14.05.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Всеукраїнського благодійного фонду «Фонд Сергія Тігіпка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авмонтаж» про стягнення 59.032,16 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.08.2019 між відповідачем та Харківською сільською радою Талалаївського району Чернігівської області було укладено договір купівлі-продажу товарів/продукції № 50, на виконання якого відповідач зобов`язувався поставити та передати сільській раді зупинку громадського транспорту 3х1,5 м. 09.08.2019 між позивачем, відповідачем та Харківською сільською радою Талалаївського району Чернігівської області було укладено договір надання цільової благодійної допомоги № ЦБД-0908/4, відповідно до якого позивачем було перераховано відповідачу 53.190,00 грн благодійної допомоги в якості оплати за виконання відповідачем договору № 50 від 06.08.2019. У зв`язку з тим, що відповідачем не було виконано взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу № 50 від 06.08.2019, позивач звернувся до останнього з проханням в добровільному порядку повернути сплачену суму попередньої оплати в розмірі 53.190.00 грн. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не було повернуто кошти, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 59.032,16 грн, з яких 53.190.00 грн попередньої оплати, 3.936,06 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1.906,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 відкрито провадження у справі № 910/7666/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 08.06.2021; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківську сільську раду Талалаївського району Чернігівської області.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 20.05.2021 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 445 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 20.05.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 25.05.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 445.

В судовому засіданні 08.06.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 01.07.2021.

Позивач в судовому засіданні 01.07.2021 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 01.07.2021 не з`явився. Відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення 04.06.2021 відповідачу поштового відправлення № 361 (ухвали від 08.06.2021).

Третя особа в судове засідання 01.07.2021 не з`явилась.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 01.07.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авмонтаж» (продавець, відповідач) та Харківською сільською радою Талалаївського району Чернігівської області (покупець, третя особа) було укладено договір купівлі-продажу товарів/продукції № 50 (далі - договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу продавець зобов`язується поставити та передати із накладною у власність покупця товар згідно попередньо узгодженої сторонами специфікації, в якій зазначається асортимент, кількість, якість, ціна тощо - зупинка громадського транспорту 3х1,5м (вид та найменування товару), а покупець зобов`язується прийняти товар та забезпечити його оплатку на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу сума даного договору складає 53.190,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору майно (товар), що буде придбане за цим договором, не призначене для його подальшого оплатного відчуження, а призначене виключно для його безоплатного використання вигодонабувачем (отримувачем товарів, продукції за цим договором) - громадою Харківської територіальної громади без будь-якої комерційної чи рекламної мети.

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу покупець зобов`язаний забезпечити здійснення попередньої оплати в розмірі 100% від суми поставки ча власний рахунок або за рахунок третіх осіб (благодійників).

Остаточна оплата здійснюється шляхом перерахування покупцем або третіми особами - благодійниками коштів на поточний рахунок продавця (п. 2.2 договору купівлі-продажу).

Згідно специфікації № 1, що є додатком до договору купівлі-продажу сторони погодили наступний асортимент та кількість товару, зокрема:

№ з/пНазва товаруОд. виміруКількість
1Зупинка громадського транспорту (стандарт) 3000*1500шт.1
2Труба профільна 50*50*2м.п.12
3Уголок 45*45*3м.п.3
4Профнастил ПС 6ммкв.м30
5Брус 60*40м.п.12
6Урна 500*300шт.1
7Грунтовка сірашт.20
8Труба профільна 40*40*2м.п.18
9Труба профільна 30*30*2м.п.24
10Виготовлення реклами ПВХ 4мм + п/друк без ламінації (маркет замовника)шт.5

Згідно комерційної пропозиції відповідача № 16 від 16.07.2019 у ціну договору купівлі-продажу також входять:

- роботи по монтажу зупинки громадського транспорту;

- доставка товару автотранспортом.

Згідно з п. 3.1 договору купівлі-продажу передача (приймання-здача) товару здійснюється за адресою:____________________________, якщо інше не обумовлено окремою письмовою домовленістю сторін.

09.08.2019 між Всеукраїнським благодійним фондом «Фонд Сергія Тігіпка» (благодійник, позивач), Харківською сільською радою Талалаївського району Чернігівської області (замовник, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авмонтаж» (постачальник, відповідач) укладено договір № ЦБД-0908/4 надання цільової благодійної допомоги (далі - договір про надання допомоги).

Відповідно до п. 1 договору про надання допомоги благодійник укладаючи цей договір з метою реалізації положень своєї благодійної програми надає замовнику в порядку та на умовах цього договору безповоротну цільову благодійну допомогу на загальну суму 53.190,00 грн.

Відповідно до п. 2 договору про надання допомоги сторони дійшли згоди про те, що цільова благодійна допомога надається у наступний спосіб: замовник доручає благодійнику перерахувати всю суму цільової благодійної допомоги, що визначена за цим договором на користь постачальника в якості плати за основним договором (абз. 2 п. 2 цього договору). При цьому моментом надання цільової благодійної допомоги є дата списання грошових коштів з рахунку благодійника на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі. Конкретні суми та строки сплати цільової благодійної допомоги визначені в основному договорі.

Цільова благодійна допомога надається з метою оплати, виключно в межах суми цільової благодійної допомоги наступних товарів (робіт, послуг): зупинка громадського транспорту 3 x 1,5м, які є предметом договору купівлі-продажу товарів/продукції № 50 від 06.07.2019, укладеного між замовником та постачальником (далі - основний договір).

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура № СФ-0000050 від 06.08.2019,/ виставлена відповідачем згідно договору № 50 від 06.08.2019 про сплату за зупинку громадського транспорту 3х1,5м на суму 53.190,00 грн.

Позивач згідно платіжного доручення № 420 від 09.08.2019 перерахував відповідачу кошти за зупинку громадського транспорту 3х1,5м згідно договору № ЦБД-0908/4 від 09.08.2019 та рахунку-фактури № СФ-0000050 від 06.08.2019 в розмірі 53.190,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач зупинку громадського транспорту не виготовив та не виконав інші передбачені роботи, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача про повернення сплаченої суми попередньої оплати в розмірі 53.190,00 грн, яку відповідач отримав 19.08.2020 (повідомлення № 276)

В матеріалах справи наявний лист позивача № 033 від 06.08.2020 адресований відповідачу з вимогою повернути грошові кошти сплачені відповідно до умов договору № ЦБД-0908/4 від 09.08.2019 в розмірі 53.190.00 грн.

Проте належних доказів надіслання даної вимоги відповідачу позивачем не подано.

Подана копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 276 відповідачу 17.08.2021 не є належним доказом відправлення вказаної вище вимоги, оскільки не підтверджує зміст відправлення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 4.1 договору купівлі-продажу він набирає чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31.12.2019.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З умов договору купівлі-продажу вбачається, що сторони не встановили строк виконання зобов`язання постачальника щодо поставки та монтажу зупинки громадського транспорту. Слід відзначити, що договором взагалі не визначено адреси за якою має бути здійснено монтаж зупинки.

Згідно зі ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів того, що покупець звертався до відповідача з вимогою здійснити поставку товару із зазначенням строку виконання такого зобов`язання позивачем не подано та матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем не доведено належними засобами доказування настання строку виконання зобов`язання постачальником за договором купівлі-продажу щодо поставки та монтажу зупинки громадського транспорту.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Слід зазначити, що Закон України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» надано наступні визначення

бенефіціар - набувач благодійної допомоги (фізична особа, неприбуткова організація або територіальна громада), що одержує допомогу від одного чи кількох благодійників для досягнення цілей, визначених цим Законом;

благодійна організація - юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності;

благодійник - дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійною пожертвою визнається безоплатна передача благодійником коштів, іншого майна, майнових прав у власність бенефіціарів для досягнення певних, наперед обумовлених цілей благодійної діяльності, відповідно до цього Закону.

Благодійник або уповноважені ним особи мають право здійснювати контроль за цільовим використанням благодійної пожертви, у тому числі на користь третіх осіб.

Згідно ст. ст. 729, 730 Цивільного кодексу України пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети. До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлено законом. Пожертвувач або його правонаступники мають право вимагати розірвання договору про пожертву, якщо пожертва використовується не за призначенням.

Відповідно до ст. 725 Цивільного кодексу України договором дарування може бути встановлений обов`язок обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (передати грошову суму чи інше майно у власність, виплачувати грошову ренту, надати право довічного користування дарунком чи його частиною, не пред`являти вимог до третьої особи про виселення тощо). Дарувальник має право вимагати від обдаровуваного виконання покладеного на нього обов`язку на користь третьої особи.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем надано благодійну допомогу третій особі, а перерахування коштів відповідачу не змінює правовідносин між відповідачем та третьою особою, які виникли в результаті укладення договору купівлі-продажу, в зв`язку з чим вимоги, які можуть виникнути у зв`язку з не поставкою товару та поверненням попередньої оплати можуть бути пред`явлені третьою особою, як покупцем товару за договором купівлі-продажу, а не благодійником.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд прийшов висновку про необґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача 53.190,00 грн попередньої оплати за товар, який не поставлений.

У задоволенні вимог про стягнення 3.936,06 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1.906,10 грн також слід відмовити, оскільки вони є похідними від вимоги про стягнення суми попередньої оплати, в задоволені якої судом відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Всеукраїнського благодійного фонду «Фонд Сергія Тігіпка» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 05.07.2021.

Суддя В.В.Сівакова