РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021Справа № 910/7207/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (85323, Донецька обл., місто Мирноград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 1)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» (03191, місто Київ, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА ЯКУБОВСЬКОГО, будинок 7) стягнення заборгованості у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп.

Представники:

від Позивача: не з`явились;

від Відповідача: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором №9 від 29.06.20917 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі № 910/7207/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.06.2021 року.

01.06.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника Позивача.

В підготовче судове засідання 02.06.2021 року представники сторін не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задовольнити клопотання Позивача про проведення судового засідання за відсутності представника Позивача, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду про суті на 30.06.2021 року.

В судове засідання 30 червня 2021 року представники Сторін не з`явились, Відповідач про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомленням про вручення 15.06.2021 р. поштового відправлення уповноваженій особі підприємства Позивача та поверненням на адресу суду поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» є 03191, місто Київ, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА ЯКУБОВСЬКОГО, будинок 7.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/7207/21 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Відповідач були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 30 червня 2021 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

29.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» (Виконавець) та Державним підприємством «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (Замовник) було укладено Договір №9, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи з капітального ремонту крану мостового МК-20/5, рег.№90904 у кількості 1 одиниці. (а.с.5-8)

Об`єм, характер та вартість робіт, передбачених п. 1.1. Договору, визначається кошторисною документацією, складеною відповідно до нормативних актів та діючого законодавства України. (п.1.2 Договору)

Згідно з п. 1.4 Договору термін виконання робіт - протягом 180 календарних днів з моменту перерахування коштів.

Відповідно до п.2.1 Договору сума Договору складає 1 199 929,25 грн. Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно віл реального фінансування видатків.

У п.2.2 Договору визначено, що Замовник сплачує роботи, що виконуються за цим Договором, шляхом перерахування 100% попередньої оплати на розрахунковий рахунок Виконавця.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати підписання уповноваженими на те особами та діє до 31.12.2017 року, а частині виконання зобов`язань - до повного і належного виконання зобов`язань. (п.8.1 Договору)

Додатковою угодою №1 від 01.11.2017 року до Договору №9 від 29.06.2017 року Сторони п 1.4. Договору викласти у наступній редакції: « 4.1. Термін виконання робіт - протягом 180 календарних днів поетапно: 1-й етап: з 01.07.17 по 01.11.17. 2-й етап: з 01.03.18 по 31.04.2018 р.» (а.с.9)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №9 від 29.06.2017 року Державне підприємство «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» грошові кошти у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №140 від 29.06.2017 року із зазначенням призначення платежу: «ремонт крану мостового згі.дог.9 від 28.06.2017.» (а.с.23-30)

Листом №1-488 від 18.03.2021 року Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору №9 від 29.06.2017 року та просив протягом 7 календарних днів повернути сплачені грошові кошти за договором у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 18.03.2021 р., опису вкладення у цінний лист, накладної. (а.с.11-15)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не були виконані роботи за договором та не повернуті сплачені грошові кошти у повному обсязі. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договору Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» грошові кошти у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №9 від 29.06.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №9 від 29.06.2017 року Державне підприємство «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» грошові кошти у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №140 від 29.06.2017 року із зазначенням призначення платежу: «ремонт крану мостового згі.дог.9 від 28.06.2017.» (а.с.23-30)

Згідно з п. 1.4 Договору термін виконання робіт - протягом 180 календарних днів з моменту перерахування коштів.

Додатковою угодою №1 від 01.11.2017 року до Договору №9 від 29.06.2017 року Сторони п 1.4. Договору викласти у наступній редакції: « 4.1. Термін виконання робіт - протягом 180 календарних днів поетапно: 1-й етап: з 01.07.17 по 01.11.17. 2-й етап: з 01.03.18 по 31.04.2018 р.» (а.с.9)

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Таким чином, враховуючи умови Договору №9 від 29.06.2017 року, граничний строк виконання робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» на загальну суму в розмірі 1 199 929 грн. 25 коп. - 30.04.2018 року, оскільки відповідно до ч.3 ст. 252 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» на виконання умов Договору №9 від 29.06.2017 року зобов`язано було виконати роботи з капітального ремонту крану мостового МК-20/5, рег.№90904 у кількості 1 одиниці у строк по 30.04.2018 року.

Виконавець зобов`язується за результатами виконаних робіт надати Замовнику для підписання акт прийому - передачі виконаних робіт у 2 екземплярах. (п.3.1.4 Договору)

Згідно з п.4.1.3 Договору Замовник зобов`язується за результатами виконаних робіт прийняти їх від Виконавця за актом прийому - передачі виконаних робіт протягом 3 днів, у випадку виявлення недоліків письмово заявити Виконавцю.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відповідно до ст. 74-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання Відповідачем робіт на суму в розмірі 1 199 929 грн. 25 коп. у строк по 30.04.2018 року шляхом підписання Сторонами акту прийому - передачі виконаних робіт або відмови від його підписання Позивачем.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз положень статті 849 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідні правові наслідки такої відмови. При цьому, положення частин другої та четвертої статті 849 ЦК України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Так, у випадку відмови замовника від договору на підставі частини другої вказаної статті, у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання робіт, замовник має право на відшкодування збитків. Тоді як, частина третя цієї статті надає можливість замовнику відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, у зв`язку з неналежними виконанням робіт за договором.

Разом з цим, частина 4 вказаної статті передбачає окрему (самостійну) підставу для відмови замовника від договору, з можливістю виплати замовником підряднику плати за виконану роботу з відшкодуванням збитків підряднику, у зв`язку з розірванням договору.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що спір у справі стосується саме повернення грошових коштів (попередньої оплати за договором підряду), у зв`язку з відмовою замовника від договору підряду, для правильного вирішення спору у справі пов`язаного з односторонньою відмовою замовника від договору підряду, необхідно достовірно з`ясовувати обставини, щодо підстав такої відмови, та з урахуванням положень статті 849 ЦК України, застосувати певні правові наслідки.

При цьому, при застосуванні положень вказаної статті слід також враховувати, що законність відмови замовника від договору підряду на підставі частин другої, третьої цієї статті у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може "виправдовуватись" безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини четвертої цієї статті.

Листом №1-488 від 18.03.2021 року Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору №9 від 29.06.2017 року та просив протягом 7 календарних днів повернути сплачені грошові кошти за договором у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку від 18.03.2021 р., опису вкладення у цінний лист, накладної. (а.с.11-15)

Суд звертає увагу, що листом №1-488 від 18.03.2021 року Позивач повідомив Відповідача про відмову від Договору №9 від 29.06.2017 року, у зв`язку з невиконанням останнім робіт за договором у строки, передбачені Договором.

Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За таких обставин, Суд зазначає, що Позивачем вчинено односторонній правочин стосовно розірвання Договору, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін, а відтак Договір вважається розірваним без згоди на те іншої сторони з моменту повернення поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача, тобто 04.04.2021 року.

Таким чином, станом на момент подання даного позову до суду сплив строк виконання Відповідачем робіт, а Договір припинив свою дію у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку Позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Враховуючи припинення дії Договору №9 від 29.06.2017 року внаслідок його розірвання, з урахуванням того, що Відповідачем не доведено виконання робіт по договору на сплачену Позивачем суму попередньої оплати у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп., Суд зазначає, що Відповідач зберігає грошові кошти у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп. без достатніх правових підстав.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем його зобов`язань з виконання робіт за Договором та припинення дії такого Договору, Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення Відповідачем отриманої ним від Замовника попередньої оплати у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Державному підприємству «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» в розмірі 1 199 929 грн. 25 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив виконання робіт за Договором та не повернув сплачені грошові кошти в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 1 199 929 грн. 25 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» на користь Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1 199 929 грн. 25 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 123, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позовні вимоги Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛБУДТЕХНОЛОГІЇ» (03191, місто Київ, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА ЯКУБОВСЬКОГО, будинок 7, Ідентифікаційний код юридичної особи 36982262) на користь Державного підприємства «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» (85323, Донецька обл., місто Мирноград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 32087941) заборгованість у розмірі 1 199 929 (один мільйон сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 25 (двадцять п`ять) коп. та судовий збір у розмірі 17 998 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 94 (дев`яносто чотири) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05 липня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин