ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021м. ДніпроСправа № 904/2402/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект", м. Дніпро

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 774 328,31 грн.

Представники:

від позивача Шуліка А.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 721 578,00 грн., що складають суму заборгованості за договором про закупівлю товару № 938/13/511В від 05.01.2021, 35,58 грн. - 0,1% пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 50 510,46 грн. - 7% штрафу, 2 204,27 грн. - штрафні санкції за користування чужими коштами.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товарів № 938/13/511В від 05.01.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

У відзиві на позов відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує, з огляду на таке.

Посилаючись на судову практику відповідач вказує пре те, що нарахування штрафних санкцій за користування чужими коштами є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Також, відповідач вказує про те, що його заборгованість за даним договором станом на 01.03.2020 складає 613 475,00 грн., проте доказів часткової оплати останнім не надано.

Крім того, зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, останній не має можливості своєчасно та в повному обсязі розраховуватися з позивачем.

Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомної станції України.

Крім того, підприємство відповідача віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

Арешт рахунків призведе до збитковості підприємства, згортанню його програм виробництва та розвитку, соціальних програм, а в подальшому можливої зупинки виробництва і банкрутства підприємства.

Зарадити таким негативним наслідкам можливо лише за умови поступового погашення суми заборгованості.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідач не визнає позовні вимоги і просить суд відмовити у їх задоволенні.

Позивачем подано до суду клопотання, в якому останній зазначає, що підтримує позові вимоги в повному обсязі та посилаючись на пункт 7.4 спірного Договору вказує на те, що останнім правомірно заявлено до стягнення штрафні санкції відповідно до статті 231 Господарського кодексу України.

15.03.2021 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2402/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.04.2021, про що постановлено ухвалу, з подальшим його відкладенням до 05.05.2021.

Ухвалою суду від 05.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 14.06.2021 та відкладено підготовче засідання до 02.06.2021.

Представники сторін в підготовче засідання 02.06.2021 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду підготовчого засідання повідомлялися належним чином відповідно до статті 242 ГПК України.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 02.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.06.2021.

29.06.2021 представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлялися належним чином, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення відповідачу 11.06.2021 ухвали суду від 02.06.2021 (а.с. 58).

При викладених обставинах, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

29.06.2021 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки.

05.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" (Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) укладено Договір про закупівлю товарів № 938/13/511В (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначені в п. 1.2 Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.2 Договору Постачальник зобов`язується поставити Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби, код 4416 (Труба Ст.20К) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації № 1 становить 601 650,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 120 330,00 грн. Загальна сума становить 721 980,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що Покупець здійснює 30% переплату вартості товару, а останні 70% оплата по факту поставки товару Покупець здійснює протягом 30 календарних днів.

Відповідно до пункту 5.4 Договору датою поставки Товару та переходу права власності на Товар буде вважатися дата фактичної поставки Товару на склад Покупця.

Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.01.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 11.1 Договору).

Між сторонами було укладено Специфікацію № 1 до спірного Договору на загальну суму 721 980,00 грн., якою сторони погодили найменування продукції, одиницю виміру, кількість та ціну.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 721 578,00 грн. що підтверджується видатковою накладною № 6 від 21.01.2021 та товарно-транспортною накладною № Р6 від 21.01.2021, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 10-11).

Відповідач свої зобов`язання за спірним договором в частині оплати за поставлений товар на суму 721 578,00 не виконав, що й стало причиною виникнення спору.

Позивачем на адресу відповідача надсилалася претензія № 22/02 від 22.02.2021 про сплату заборгованості у сумі 721 578,00 грн. (а.с. 13-14).

Відповідач відповіді на претензію не надав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на 721 578,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.4 Договору сторони встановили, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторони в цьому договорі встановили інший розмір процентів, а саме 0 (нуль) процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України 1. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією.

Слід зазначити, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. У свою чергу, передбачене частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України формування відповідальності за порушення грошових зобов`язань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом.

Отже, слід прийти до висновку про те, що сторони при укладанні договору не встановили відповідальності у вигляді штрафу та пені, не визначено розмір та базу їх нарахування, а законодавчими актами не встановлено обов`язковості їх сплати у спірних відносинах.

При викладених обставинах у суду відсутні підстави для задоволення вимог, щодо стягнення штрафу та пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" (49054, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Поля Олександра, будинок 97К; ) 721 578,00 грн. основного боргу, 10 823,67 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 09.07.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко