РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/441/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом: Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000 в інтересах держави в особі

позивача: Державної служби України з безпеки на транспорті

пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Вей Логістика

просп. Перемоги, 129, м. Чернігів, 14013

про стягнення плати 10970,66 грн за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

Учасники справи не викликались.

Заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури подано позов в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Вей Логістика» на користь держави плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 10970,66 грн, що еквівалентно сумі 332,76 євро.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2021 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/441/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Прокурор, обґрунтовуючи наявність підстав для його звернення з даним позовом в інтересах позивача вказує, що така необхідність зумовлена невжиттям Державною службою України з безпеки на транспорті жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, які полягають у стягненні плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, що свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень. При цьому, Держслужба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, і яка реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті. Посилається на п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, вказує, що Укртрансбезпека здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільним дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

На підтвердження свої позиції стосовно законного представництва інтересів позивача у суді до матеріалів справи прокурором доданий лист Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки до Чернігівської обласної прокуратури від 04.01.2021 № 42-21 (а.с. 15-16) з проханням розглянути можливість щодо представництва інтересів держави, в особі Укртранбезпеки, в порядку цивільного та/або господарського судочинства, а саме стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з ТОВ Грін Вей Логістика в сумі 332,76 євро.

Також у позовній заяві прокурор зазначає, що, з листа від 23.02.2021 №1322/7.3/15-21 Державної служби України з безпеки на транспорті, який надійшов до Чернігівської місцевої прокуратури 01.03.2021 (а.с. 23-14), наданого на запит прокуратури, Укртрансбезпека категорично стверджує про відсутність повноважень на звернення до суду в якості позивача, при цьому не заперечуючи можливість заявлення прокурором в її інтересах позову. Крім того, у вказаному листі зазначається, що Укртрансбезпека на постійній основі вживає заходів щодо реалізації своїх функцій, передбачених підпунктами 15, 27 п. 5 Положення шляхом формування матеріалів та подачі їх органам прокуратури.

Підсумовуючи свою позицію стосовно законного представництва інтересів позивача у суді прокурор зазначає, що підставою його звернення з даним позовом є нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету та несплата відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 332,76 євро.

В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури посилається на те, що Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області 12.09.2020 складено акт, згідно якого порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг із перевезення вантажу, в тому числі небезпечного із перевищенням осьових навантажень (з урахуванням одиночної та строєної осі), вчинено TOB «Грін Вей Логістика». Цього ж дня, відповідачу зроблено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 332,76 євро.

Незважаючи на те, що відповідно до п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879), перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за даними Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, у визначений вище термін платник TOB «Грін Вей Логістика» кошти добровільно не сплатив. У п.26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. За таких обставин визначена плата за проїзд, несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

02.06.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 31.05.2021, в якому просить суд залишити без розгляду позовну заяву за позовом Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення плати 10 970,66 грн за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговими транспортними засобами або відмовити в його задоволенні.

Так, на думку відповідача, прокурор не обґрунтував належним чином наявності у нього підстав для представництва інтересів держави у суді по цій справі та не надав належних та допустимих доказів з указаного питання, а тому останнім не дотримано порядку, встановленого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в порушення вимог ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 Господарського процесуального кодексу України. Вказане може бути підставою для застосування судом положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишення позову без розгляду.

Підставами відмови судом прокурору у даному позові, на думку відповідача, слугують наступні факти:

1. До матеріалів справи прокурором долучено копію Акта № 220862 від 12.09.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, який складено за формою відповідно Додатку З до Порядку № 1567. У акті зазначено, що 12.09.2020 о 22 год. 59 хв. посадовими особами Укртрансбезпеки у Чернігівській області згідно направлення на перевірку від 11 вересня 2020 року № 006867 проведено перевірку транспортного засобу СВ 8650 ВО, що належить відповідачу. Проте, до матеріалів справи долучено направлення на Рейдову перевірку № 006866 від 04 вересня 2020 року, що є відмінним від зазначеного в Акті № 220862 від 12.09.2020. Направлення на проведення рейдової перевірки від 11 вересня 2020 року № 006867 до матеріалів справи не долучено, що свідчить про грубе порушення процедури проведення рейдової перевірки та складання вказаного акта.

2. Не підтверджено належними та допустимими доказами і перевищення вагових параметрів відповідачем. Так, прокурором до матеріалів справи долучено Акт № 220862 від 12.09.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (Далі АКТ). Даний АКТ містить інформацію про проведення перевірки на підставі направлення від 11 вересня 2020 року № 006867, що до справи не долучено і це свідчить про порушення процедури проведення перевірки. Крім того, у вказаному акті зазначено, що під час перевірки встановлено порушення вагових параметрів перевезення вантажу пісок з відсівом дробленим фр. 0-5. При цьому в акті перевірки № 220862 посадовими особами, які його склали, не зазначено посилання на жодні докази вчинення порушення, зокрема не зазначено за допомогою якого саме вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу вони прийшли до висновків викладених в акті перевірки.

З копії наданого до суду свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПЗЗМ880405820 чинне до 10.07.2021 вбачається, що діапазон зважування маси максимум 30000 кг, що виключає його використання для зважування т/з з більшою масою, а прокурор у позові стверджує, що повна маса транспортного засобу за наслідками зважування становила 41 500 кг, що перевищує граничну межу зважування таким приладом, а відтак і можливість його використання під час зважування.

Так, відповідач зазначає, що у доданих до матеріалів справи прокурором Акті № 0005342 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.09.2020, Довідці про результат здійснення габаритно-вагового контролю від 12.09.2020 № 042402, Розрахунку № 0005342 від 12.09.2020 не зазначено за допомогою якого саме вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу була отримана інформація, яка внесена до вказаних документів. Відповідно відсутня достовірна інформація та документи про вагове обладнання використане при зважуванні, свідоцтво про державну метрологічну атестацію/ декларація про відповідність такого обладнання, технічна документація на таке обладнання, яке надає можливість встановити технічні характеристики вагового обладнання, визначені виробником про можливості здійснення зважування таким обладнанням рідких та подільних вантажів та методологія проведення зважування такого вантажу.

08.06.2021 до суду від Чернігівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив від 07.06.2021 № 2509 вих-21 в якій зазначив, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, є необгрунтованими та підлягають відхиленню. Прокурор зазначає, що параметри та результати зважування відповідачем не оскаржувались, а тому доводи останнього про відсутність правових підстав визначення вагових параметрів транспортних засобів є безпідставними.

18.06.2021 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив від 17.06.2021 в якому він підтримав аргументи, викладені ним у відзиві на позов та вважає, що прокурором не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом, прокурором на підтвердження позовних вимог до матеріалів справи додані:

- копія Графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на вересень 2020 року, затвердженого 31.08.2020 начальником управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Думич А (а.с. 24);

-копія затвердженого 04.09.2020 № 76103/41/18-20 начальником Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області у період з 07.09.2020 по 13.09.2020 (а.с. (а.с. 25);

- копія направлення на рейдову перевірку № 006866 від 04.09.2020 за підписом начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на підставі щотижневого графіка № 76103/41/18-20 від 04.09.2020 видане Полванюк Ю.В. заступник начальника управління, ОСОБА_1 , Лаптію С.О., Лещенку І.І., головним спеціалістам ВДК, Буряку О.О., Савчуку В.І., Семенчуку Р.В., Рублевському Ю.В. ст. державним інспекторам ВДК для проведення рейдової перевірки транспортних засобів щодо додержання автомобільними перевізниками вимог Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень, «Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення в т.ч. габаритно-вагових параметрів т.з., (а.с. 26);

- копія Акта № 220862 від 12.09.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено, що 12.09.2020 о 22 год. 59 хв. посадовими особами Укртрансбезпеки у Чернігівській області Семенчук Р.В. та Лещенко І.І. на авто дорозі Київ - Чернігів - Н.Яриловичі| 124 км., згідно направлення на перевірку від 11.09.2020 року № 006867 проведено перевірку транспортного засобу автомобіля марки MAN, модель TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , причіп марки ZASLAW модель D-653, що належить ТОВ Грін Вей Логістика, (а.с. 20, далі Акт № 220862 від 12.09.2020);

- копія товарно-транспортної накладної № 913561 від 12.09.2020, в якій зазначений автомобіль МАН НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , автомобільний перевізник і замовник ТОВ Грін Вей Логістика, водій ОСОБА_2 , пункт навантаження м. Київ, пункт розвантаження м. Чернігів, найменування вантажу- отив, маса: б 39400, т 14500, м 23900, одиниця виміру т (а.с. 32);

- копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів ТОВ Грін Вей Логістика НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , посвідчення водія ОСОБА_2 (а.с. 31);

- копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПЗЗМ880405820, зав № 433, яке видано Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія», чинне до 10.07.2021, діапазон зважування маси максимум 30000 кг (а.с. 28);

- копія акта, який складений посадовими особами Укртрансбезпеки у Чернігівській області №0005342 про перевищення вказаним в Акті № 220862 від 12.09.2020 транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме надання послуг із перевезення вантажу - пісок з відсівів дроблення ф-0,5 з перевищенням загальної маси та осьових навантажень: фактична повна маса транспортного засобу становить 41,5 т. при допустимій - 40 т; нормативно допустиме осьове навантаження становить 11; 11; 7,33; 7,33; 7,33 т, а фактичне - 6,1; 8,7; 9,05; 8,85; 8,80 т. (а.с. 17);

- копія довідки № 042402 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, за підписом посадових осіб Укртрансбезпеки у Чернігівській області, що проводили габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, зазначеного в Акті № 220862 від 12.09.2020, в якому містяться результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 6,1, 2) 8,7, 3) 9,05, 4) 8,85, 5) 8,8; повна маса транспортного засобу 41,5 тонн (а.с. 19);

- копія чеку зважування Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 12.09.2020, в якому зазначено, що вагами № 433 зважено транспортний засіб номер НОМЕР_1 , маса якого дорівнює 41500 кг (а.с. 18);

- копія розрахунку № 0005342 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акта 0005342 від 12.09.2020 за підписом посадової особи Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області Семенчук Р.А., відповідно до якого платнику ТОВ Грін Вей Логістика нараховано плату за проїзд у розмірі 332,76 євро у відповідності до затвердженої формули з урахуванням норм пункту 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування (а.с. 23);

- роздруківка офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на тату 12.09.2020 (а.с. 27);

- копія листа Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 15.09.2020 № 70317/41/24-20 до ТОВ Грін Вей Логістика в якому повідомлено про нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового/великогабаритного транспортного засобу марки МАН ТГХ 18.440 д.н.з НОМЕР_1 в розмірі 332,76 євро і що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. У листі зазначено, що в якості додатків до цього листа ТОВ Грін Вей Логістика направлені: примірник чеку зважування № 2162 від 12.09.2020, примірник акта № 0005342 від 12.09.2020, примірник довідки № 042402 від 12.09.2020, примірник розрахунку № 0005342 від 12.09.2020; копія фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 15.09.2020 на ім`я ТОВ ГРІМ ВЕЙ (а.с. 29);

- копія листа Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 23.11.2020 № 91178/19.5/24-20 до ТОВ Грін Вей Логістика в якому повідомлено про нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового/великогабаритного транспортного засобу марки МАН д.н.з НОМЕР_1 в розмірі 332,76 євро і що оплата за проїзд повинна бути сплачена останнім до 10.12.2020; в якості додатку до листа зазначена копія розрахунку на 1 арк; копія фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 23.11.2020 на ім`я Грін Вей Логістика (а.с. 30);

- копія постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 213789 від 13.10.2020 про стягнення з ТОВ Грін Вей Логістика штрафу у сумі 34000,00 грн у відповідності до абз. 16 ч. 1, ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

- копія заяви про відкриття виконавчого провадження Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки до Центрального ВДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми стосовно здійснення дій по виконанню постанови від 13.10.2020 № 213789 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ Грін Вей Логістика в сумі 34000 грн (а.с. 22);

-роздруківка з ЄДР про детальну інформацію про юридичну особу - ТОВ Грін Вей Логістика (а.с. 33-42).

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Щодо представництва прокуратури в інтересах позивача у суді:

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Абзацом другим ч. 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, позивачем у справі виступає орган, уповноважений державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який визначений прокурором в позовній заяві, а саме Державна служба України з безпеки на транспорті.

Частиною третьою ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до частини четвертої вказаної вище статті, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Порушення інтересів держави у спірних правовідносинах та необхідність їх захисту обґрунтована прокурором в позовній заяві посиланням на ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України, за якою плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, включена до складу загального фонду Державного бюджету України. Надходження плати за проїзд автомобільними дорогами являє публічний інтерес, оскільки від повноти та своєчасності її зарахування до бюджету залежить ефективність і результативність виконання останнього, можливість запровадження і реалізації програм економічного і соціального розвитку країни, що свою чергу, надає державі можливість виконувати гарантовані Конституцією України зобов`язання перед її народом.

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пп.15 та 27 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (абзац 1 п.8 Положення №103).

Зважаючи на викладене вище, прокурор правильно визначив Державну службу України з безпеки на транспорті як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Листом від 23.03.2021 позивач повідомив прокурора про те, що його повноваження обмежуються лише нарахуванням плати за проїзд, оскільки відсутнє закріплене на законодавчому рівні право на звернення з даного питання до суду з позовами. Просив звернутися до суду для представництва інтересів держави.

В матеріалах справи наявне відповідне повідомлення Чернігівської окружної прокуратури про представництво інтересів Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.04.2021 № 1332ВИХ-21, тобто до звернення до суду (а.с. 43).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (п.77-80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави.

За наведених обставин, зважаючи на зміст листа позивача від 23.03.2021 про відсутність повноважень для звернення до суду з позовом, суд доходить висновку, що прокурор підтвердив наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді при зверненні із цим позовом.

За таких обставин, суд вважає, відсутні підстави для залишення позову без розгляду відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, а заперечення відповідача з цього приводу відхиляються судом як необґрунтовані.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком № 879, пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 22.5 Правил № 1306 передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм -розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В -відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як встановлено судом перевезення вантажу здійснювалось автомобілем марки MAN, модель TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , причіп марки ZASLAW модель D-653, що належить ТОВ Грін Вей Логістика на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Матеріали справи містять усі передбачені Порядком № 879 документи, зокрема довідку № 042402, акт № 0005342 розрахунок плати за проїзд до цього акта, які були складені працівниками Укртрансбезпеки у Чернігівській області у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу відповідачем.

Перевірку транспортного засобу відповідача здійснювали посадові особи Укртрансбезпеки у Чернігівській області Семенчук Р.В. та Лещенко І.І. які мали такі повноваження у період з 07.09. до 13.09.2020 на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області у період з 07..09.2020 по 13.09.2020, направлення про рейдову перевірку №006866 від 04.09.2020, які додані до матеріалів справи (а.с.25-26).

Зазначення у акті №220862 направлення на перевірку від 11.09.2020 №006867, яке є відмінним по даті та номеру від доданого до позовної заяви, не підтверджує доводів відповідача про грубе порушення процедури проведення рейдової перевірки, оскільки відповідачем не надано доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми відповідно до п.41 Порядку №879.

Судом встановлено, що розмір плати за проїзд визначено позивачем у відповідності до вимог зазначених вище норм Порядку № 879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, однак цих коштів відповідач у встановлений строк не сплатив.

Згідно з частиною третьою статті 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини перша та друга статті 216 ГК України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч.2 ст.217 ГК України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч.1 ст.224 ГПК України).

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

До матеріалів справи додано акт №0005342 від 12.09.2020, довідка №042402 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.09.2020, чек зважування від 12.09.2020 якими зафіксовано тип транспортного засобу відповідача, навантаження на осі у тонах: 1- 6,1; 2-8,7; 3-9,05; 4-8,85; 5-8,8 (нормативно допустиме навантаження на осі: 1,2 11 т;3-5 -7,33 т); фактична маса транспортного засобу 41,5 т при нормативно допустимій масі в 40 т. Чек зважування підтверджує, що зважування транспортного засобу відповідача проводилось вагами №433 типу 03Т-AS2-PWIA.

Заперечуючи позов відповідач зазначає, що діапазон зважування максимальної маси у 30000 кг використаними вагами виключає його використання для зважування транспортного засобу з більшою масою, однак не надає доказів про неможливість використання вказаного засобу вимірювальної техніки для поосьового зважування належного йому транспортного засобу у русі. Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення.

Відповідно до п.3 розділу 3 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування в русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Так, до матеріалів справи додано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПЗЗМ880405820 від 10.7.2020, чинного до 10.7.2021, за яким засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі. Загальні технічні вимоги та методи випробувань за класом 2D». Діапазон зважування маси: max=30000 кг; min=500 кг; ціна поділки: е= d= 50 гк, клас точності звичайний (ІПІ).

Відповідач також посилається і на підпункт 2 п.2 Порядку №879 за яким вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Зазначає, що на сьогодні відсутня методологія зважування транспортних засобів з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі (зокрема сипучим).

Однак, відсутність такої методики не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

Також за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ, статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався позивач.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 та 3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених прокурором обставин суду не надав як і не підтвердив сплату плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі10970,66 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, тому доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Вей Логістика, просп. Перемоги, 129, м. Чернігів, , на користь держави ( ГУК у м. Черніг. обл./ Чернігів/22160100, , номер рахунку ІВАN): UA 0025739) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 10 970.66 грн.

Cтягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Вей Логістика, просп. Перемоги, 129, м. Чернігів, , на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач-Чернігівська обласна прокуратура, , банк отримувача-Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача - UA0006008), 2 270 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 05.07.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко