ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" липня 2021 р. Cправа № 902/493/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Відділу освіти Гайсинської міської ради (вул. 1 Травня, 40, м. Гайсин, Вінницька обл., 23000)

до: Приватного підприємства "Будкаст-Л" (вул. Гайдамацька, 19, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 7 340,18 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відділ освіти Гайсинської міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного підприємства "Будкас-Л" про стягнення 7340,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договорів про закупівлю робіт по капітальному ремонту у приміщеннях дошкільних навчальних закладів №116/П від 19.09.2017, №107/П від 13.09.2017, №134/П від 19.10.2017, №143/П від 06.11.2017 шляхом завищення вартості виконаних робіт.

Ухвалою суду від 18.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/493/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Сторін про вимоги ухвали про відкриття провадження у справі повідомлено шляхом направлення даної ухвали на електронні адреси зазначені в позовній заяві.

Крім того, відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі вручена особисто 22.06.2021, що підтверджується витягом із сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення №734 наявного в матеріалах справи.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з вересня по листопад 2017 року між Управлінням освіти, фізичної культури та спорту Гайсинської райдержадміністрації (замовник, 14.01.2021 перехід прав і обов`язків до Відділу освіти Гайсинської міської ради, позивач) та Приватним підприємством "Будклас-Л" (підрядник, відповідач) укладено договори про закупівлю робіт по капітальному ремонту у приміщеннях дошкільних навчальних закладів, зокрема: №116/П від 19.09.2017, №107/П від 13.09.2017, №134/П від 19.10.2017, №143/П від 06.11.2017 (далі - Договори).

Умови вказаних вище договорів є ідентичними, відрізняються лише приміщеннями проведення робіт та їх вартістю.

Так, згідно з п. 1.1. Договорів Підрядник зобов`язується за завданням Замовника, відповідно до проектної (проектно-кошторисної) документації Замовника та умов Договору, на свій ризик виконати та здати в установлений Договором підряду строк закінчені будівельні роботи.

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені на підставі проектно-кошторисної документації, яка виготовляється Підрядником. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектно-кошторисної документації, у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 1.3. Договорів).

Початок та закінчення будівельних робіт визначається календарним графіком виконання робіт та умовами Договору (п. 2.2. Договорів).

Порядок визначення вартості договірної ціни проводиться згідно положень ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 і може коригуватися лише за взаємною згодою Сторін. (п. 3.2 та 3.3. Договорів).

Якщо під час робіт виникла потреба у виконанні додаткових робіт, не врахованих проектно-кошторисною документацією, і у зв`язку з цим у відповідному підвищенні твердої договірної ціни, Підрядник зобов`язаний повідомити Замовника про обставини, що призвели до виконання таких робіт протягом 5(п`яти) робочих днів у письмовій формі, та подати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками. Замовник, розглядає зазначені пропозиції, приймає рішення по суті та повідомляє про нього Підрядника протягом 5(п`яти) робочих днів (п. 3.5. Договорів).

Замовник має права та обов`язки, зокрема, відмовитись від прийняття закінчених робіт (об`єкта будівництва) у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та Договорі, і не можуть бути усунені Підрядником, Замовником або третьою особою; вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених Підрядником порушень, або виправити їх своїми силами, якщо інше не передбачено Договором. У такому разі збитки, завдані Замовнику, відшкодовуються Підрядником, у тому числі за рахунок відповідного зниження договірної ціни; відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк визначений Договором, стає неможливим; прийняти та оплатити виконані роботи; негайно повідомити Підрядника про виявлені недоліки в роботі (п. 4.1. та 4.2. Договорів).

Підрядник має права та обов`язки, зокрема, зупинити роботи у разі невиконання Замовником своїх зобов`язань за договором підряду, що призвело до ускладнення або до неможливості проведення Підрядником робіт; вимагати оплати робіт за Договором у відповідності до умов Договору; належно виконати роботи відповідно до проектної, кошторисної документації та умов Договору; передати Замовнику у порядку, передбаченому законодавством та цим Договором, належно виконані роботи; своєчасно усувати недоліки, допущенні з його вини; відшкодовувати відповідно до законодавства та Договору завдані Замовнику збитки; одночасно з наданням Актів виконаних робіт надавати Замовнику документи, що підтверджують якість матеріалів, які були використані при виконанні робіт, і їх відповідність вимогам державним стандартам, будівельним нормам та/або проектній документації (п. 4.3. та 4.4. Договорів).

Забезпечення будівельних робіт проектною документацією покладається на Підрядника. Затвердження проектно-кошторисної документації здійснює Замовник (п. 6.1. та 6.2. Договорів).

Розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися платежами в міру виконання робіт на підставі Акту приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3, підписаними уповноваженими представниками Сторін, а також рахунку на оплату робіт. Остаточний розрахунок за Договором здійснюється Замовником в безготівковому порядку, на підставі остаточно підписаного Акту приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3), а також рахунку на оплату робіт, з урахуванням здійсненої попередньої оплати, протягом 15 банківських днів з моменту їх підписання, та отримання фінансування на реєстраційний рахунок (п. 13.1. та 13.5. Договорів).

Розділом 14, укладених Договорів, сторони передбачили приймання-передачу закінчених робіт та порядок усунення виявлених недоліків (дефектів).

Розділами 15 та 16, укладених Договорів, сторони передбачили гарантійні строки якості закінчених робіт та відповідальність сторін за порушення умов договору та порядок врегулювання спорів.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2017 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 19.1. Договорів).

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, роботи за Договорами були проведені належної якості та в повному обсязі, що підтверджується актами форми КБ-2в та довідками форми КБ-3, які підписані посадовими особами сторін та скріплені їх печатками.

У ході виконання робіт, а також на стадії їх приймання позивачем ніяких зауважень та претензій щодо відхилення відповідачем від умов Договорів, погодженої сторонами договірної ціни та кошторисної документації не пред`являлось, та в наступному позивачем були оплачені виконані роботи відповідно до умов Договору.

У подальшому Північним офісом Державної аудиторської служби України була проведена ревізії фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Гайсинської районної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по 30.06.2020 року.

З наданого позивачем акту ревізії від 07.10.2020 року № 03-30/03 вбачається, що під час перевірки було встановлено порушення п. 6.3.1.2 «Настанови щодо визначення прямих витрат в будівництві», прийнятої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 по актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 за жовтень, листопад 2017 року до вартості придбаного устаткування застосовано заготівельно-складські витрати в розмірі 2%, чим допущено завищення вартості виконаних робіт на суму 1676,07 грн. з ПДВ та порушення вимог п. 6.3.1.1. «Правила визначення вартості будівництва», прийнятого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 р. № 293 завищено вартість транспортування будівельних матеріалів на загальну суму 5664,11 грн з ПДВ. Порушення допущені Приватним підприємством "Будклас-Л" становлять 7340,18 грн.

Тобто контролюючим органом було встановлено, що в результаті завищення відповідачем вартості виконаних робіт за Договорами позивачем було фактично сплачено більше грошових коштів за виконання робіт, ніж було потрібно, на зазначену вище суму.

На адресу відповідача позивачем було направлено лист від 15.10.2020 №604 з вимогою повернути суму зазначену в Акті від 07.10.2020 №03-30/03.

Відповідач відповіді на лист не направив, кошти не сплатив.

Позивач вважає, що внаслідок оплати завищеної вартості робіт йому завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 7340,18 грн., які відповідачем не відшкодовано, що, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 750/8676/15-ц.

У даному випадку позивачем не надано доказів неправомірної поведінки відповідача, як і фактичних збитків понесених позивачем.

Суд установив, що відповідач виконав, а позивач прийняв виконані роботи згідно з умовами Договорів без зауважень та заперечень щодо якості та кількості, про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі №Кб-3.

У свою чергу позивачем були оплачені виконані відповідачем роботи згідно з умовами Договорів.

Суд наголошує, що акт ревізії не є тією беззаперечною підставою для стягнення збитків, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Аналогічна правова позиція неодноразово висвітлювалась Верховним Судом зокрема у постановах від 20.06.2019 року у справі №916/1906/18 та від 17.03.2020 року у справі 911/1102/19.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 910/12793/17, від 21.05.2018 року у справі № 922/2310/17, від 16.10.2018 року у справі № 910/23357/17, від 18.10.2018 року у справі №917/1064/17, від 26.03.2019 року у справі № 910/26948/15.

Крім того, акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст. 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, обставин, які б свідчили про наявність у відповідача обов`язку сплатити на користь позивача збитки в сумі 7340,18 грн. відповідно до статей 224, 225, 228 ГК України у цій справі не встановлено.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позовні вимоги не підтверджені поданими доказами, спростовуються матеріалами справи, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України, відповідно до якої, у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74 , 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247-250 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати щодо сплати судового збору залишити за позивачем.

3. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача -

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 12 липня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. 1 Травня, 40, м. Гайсин, Вінницька обл., 23000)

3 - відповідачу (вул. Гайдамацька, 19, м. Вінниця, 21050)