УХВАЛА

05 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/5832/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

у складі судді Ліпинського О. В.

від 14.01.2021 та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Верхогляд Т. А., Білецька Л. М., Парусніков Ю. Б.

від 19.04.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІО-ПАРТНЕР ГРУП", Компанії "Еф. Ті. Ен. Монітор ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача-1: ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІО-ПАРТНЕР ГРУП" та Компанії "Еф. Ті. Ен. Монітор ЛТД" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ41-140618 від 14.06.2018.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі № 904/5832/19 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою від 19.04.2021 Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі № 904/5832/19.

07 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 904/5832/19.

Перевіривши матеріали касаційної Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" вбачається, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 904/5832/19 скаржник вважає наявність випадків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що судами застосовано норму права без урахування висновків, викладених в постанові Верховного Суду та по тексту цитує витяги з низки постанов Верховного Суду, проте не зазначає яку саме норму (норми) права застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій без урахування висновків, викладених в конкретно якій із процитованих постанов.

Також, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник просить відступити від правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду, проте не зазначає конкретного правового висновку від якого, на його думку, необхідно відступити, щодо застосування якої норми права, викладеного у якій саме постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частину статті). При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" наводить та цитує безліч постанов Верховного Суду.

Крім того, в обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржником також не вказано конкретну норму (норми) права щодо якої (яких) відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом:

- уточнення яку саме норму (норми) права застосував суд першої та/або апеляційної інстанції, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, з посиланням на конкретні постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах;

- обґрунтування необхідності відступлення від конкретного висновку щодо застосування конкретної норми права, викладеного в конкретній постанові Верховного Суду та застосованого судом першої та/або апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частину статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;

- зазначення норми права щодо якої відсутній висновок Верховного Суду її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" без руху, клопотання про передачу справи № 904/5832/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 904/5832/19 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко