ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1845/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук Світлани Олегівни, розглянув заяву про видачу судового наказу

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альф Туристичний оператор"

03110, м. Київ, пров. Михайлівський, буд. 12/1,

боржник: Фізична особа-підприємець Ругаль Олена Вячеславівна

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягення 18693,00 грн., 227,00 грн. судового збору та 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу

встановив:

23.06.2021 до Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Альф Туристичний оператор" до Фізичної особи-підприємця Ругаль Олени Вячеславівни про видачу судового наказу (вх. №1853/21 від 23.06.2021), в якій заявляється про стягнення 18693,00 грн. основного боргу, 227,00 грн. судового збору та 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з боржника.

Вимоги, що заявлені, обґрунтовані неналежним виконанням боржником умов агентського договору на реалізацію туристичних послуг №589 від 16.07.2018, що укладений із заявником, наслідком якого є стягнення з боржника неустойки у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості замовлених послуг.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.

Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, в тому числі, щодо розміру штрафних санкцій, що стягуються з боржника .

Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (стаття 15 Господарського процесуального кодексу України).

Для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Судом встановлено, що 16.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альф Туристичний оператор" та Фізичною особою-підприємцем Ругаль Оленою Вячеславівною укладено договір на реалізацію туристичних послуг №589 від 16.07.2018.

Відповідно до пункту 8.3 договору при відмові турагента від замовлення або його зміні за 5-0 днів, турагент зобов`язаний сплатити туроператору неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості замовлених послуг. При цьому, вартість замовленого туристичного продукту становила 9675,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату підтвердження замовлення становило 269255,25 грн. Разом з тим, заявником вказано, що боржнику було мінімізовано і встановлено штрафні санкції у розмірі 18639,00 грн.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу заявником не додано доказів на підтвердження мінімізації штрафних санкцій боржнику з 69255,25 грн. на 18639,00 грн. та не вказано аргументованого розрахунку такого зменшення.

Таким чином, заявником не подано доказів на підтвердження виникнення заявленої до стягнення суми заборгованості та на підтвердження підстав видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, а також безспірність заявленої вимоги, що виключає розгляд справи в наказному провадженні, тобто, заявник звернувся із вимогою, яка не відповідає загальним принципам такої форми господарського судочинства як наказне провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альф Туристичний оператор" до Фізичної особи-підприємця Ругаль Олени Вячеславівни про стягнення 18693,00 грн. основного боргу та 227,00 грн. судового збору.

Також суд доводить до відома заявника, що процесуальний закон не передбачає при здійсненні судочинства у наказному провадженні розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №1853/21 від 23.06.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альф Туристичний оператор" до Фізичної особи-підприємця Ругаль Олени Вячеславівни про стягнення 18693,00 грн. основного боргу, 227,00 грн. судового збору та 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08.07.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів.

Суддя С.О. Саванчук