ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р. Справа№ 910/5520/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2021

у справі №910/5520/21 (суддя Гумега О.В.)

за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 1222/5 "Про задоволення скарги", яким задоволено скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасовано в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії від 29.01.2021 № 020002608 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та № 021002608 "Корегування", проведені державнимреєстратором Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Коваленком Дмитром Вікторовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантінвест" (ідентифікаційний код юридичної особи 31325434) (далі - Наказ № 1222/5 від 02.04.2021).

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав до Господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд поданий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України позов про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 1222/5 забезпечити наступним чином: зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 1222/5 до набуття законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 1222/5.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/5520/21 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову № б/н від 06.04.2021 задоволено повністю.

Вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено дію наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 №1222/5 до набуття законної сили судовим рішенням, ухваленим за результатом розгляду позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 №1222/5.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Міністерство юстиції України 22.04.2021 засобами поштового зв`язку подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/5520/21, розглядати справу за участі представника Міністерства юстиції України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач стверджував про відсутність передбачених чинним законодавством підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. Також на думку апелянта судом не установлено, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, як саме даний факт утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 заяву Міністерства юстиції України про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/5520/21 задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрите апеляційне провадження у справі №910/5520/21 за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України, розгляд апеляційної скарги Міністерства юстиції України призначено на 30.06.2021.

У судовому засіданні 30.06.2021 оголошено перерву до 06.07.2021.

30.06.2021 представником позивача було подано клопотання про доручення доказу, а саме копії рішення Господарського суду Вінницької області від 17.06.2021 у справі № 902/46/21.

Згідно зі ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе долучити до матеріалів справи копію рішення Господарського суду Вінницької області від 17.06.2021 у справі № 902/46/21.

Позивачами до суду був поданий відзив на апеляційну скаргу у якому позивачі просили суд оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено заяву позивачів про забезпечення позову. При цьому суд виходить з наступного.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Як установлено судами предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 1222/5 "Про задоволення скарги", яким задоволено скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасовано в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії від 29.01.2021 № 020002608 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та № 021002608 "Корегування", проведені державнимреєстратором Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Коваленком Дмитром Вікторовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантінвест".

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що ОСОБА_1 (позивач-1, заявник) та ОСОБА_2 (позивач-2) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2021 № 1222/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасовано в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії від 29.01.2021 року № 020002608 та № 021002608.

Позивачі вважають Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п. 1 ч. 2, ч. 6, п. 4 ч. 8 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", крім того, Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 прийнятий в порушення заборон, які містились в Єдиному державному реєстрі, що передбачає неможливість вчинення будь-яких реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відносно ТОВ "Гарантінвест", у зв`язку з чим позивачі вважають, що Наказ № 1222/5 від 02.04.2021 підлягає скасуванню. При цьому позивачі посилаються на наступні обставини.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були учасниками ТОВ "Гарантінвест", у статутному капіталі якого їм належали частки у наступному розмірі: ОСОБА_1 - частка у розмірі 16,67% статутного капіталу; ОСОБА_2 - частка у розмірі 16,67% статутного капіталу.

29.09.2020 невстановлена особа, видаючи себе за ОСОБА_2 , звернулась до приватного нотаріуса та оформила від імені ОСОБА_2 на ім`я громадянина ОСОБА_5 довіреність на право розпорядження часткою в статутному капітал ТОВ "Гарантінвест" у розмірі 16,67% статутного капіталу.

18.11.2020 невстановлена інша особа, видаючи себе за ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса та оформила від імені ОСОБА_1 на ім`я громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_3 довіреність на право розпорядження часткою в статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" у розмірі 16,67% статутного капіталу.

23.11.2020 ОСОБА_5 , діючи за вищенаведеними довіреностями, за актом приймання- передачі, який складено на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав № 1 від 23.11.2020, передав належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" громадянину ОСОБА_4 .

24.11.2020 громадянин ОСОБА_4 здійснив відчуження частини зареєстрованої за ним частки ТОВ "Гарантінвест" в розмірі 20% статутного капіталу іншій особі - ОСОБА_3 , який у вищенаведеній довіреності від імені ОСОБА_1 зазначений його другим повіреним, а за собою залишив частку у розмірі 13,34% статутного капіталу товариства.

27.11.2020 нові власники часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи у змові із іншим співвласником ТОВ "Гарантінвест" ОСОБА_6 , змінили керівника ТОВ "Гарантінвест" - замість ОСОБА_7 в ЄДР в якості директора ТОВ Гарантінвест" було зареєстровано ОСОБА_8

27.11.2020 за фактом рейдерського заволодіння частками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області було відкрито кримінальне провадження № 0000408 за ч. ст. 206-2 КК України.

04.12.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України було подано скаргу стосовно скасування реєстраційної дії щодо перереєстрації в ЄДР їхніх часток у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" на ім`я ОСОБА_4 .

Наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2020 у задоволенні даної скарги було відмовлено з підстав, що як державний реєстратор, так і сама Колегія Міністерства юстиції України, яка розглядала дану скаргу, не наділені повноваженнями щодо проведення експертизи документів, які подаються для проведення державної реєстрації, а також встановлення справжності підпису на них.

18.01.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Господарського суду Вінницької області був поданий позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з позовними вимогами про визнання недійсними довіреностей від 18.11.2020, від 29.09.2020, визнання недійсним договору купівлі -продажу корпоративних прав ТОВ "Гарантінвест" № 1 від 23.11.2020; витребування у гр-на ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 6,67% статутного капіталу кожному, частку у розмірі 13,34% статутного капіталу ТОВ "Гарантінвест", витребування у гр-на ОСОБА_3 на користь гр-н ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 10% статутного капіталу кожному, частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ "Гарантінвест".

На даний час за поданим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовом Господарським судом Вінницької області розглядається судова справа № 902/46/21.

29.01.2021, без відома та згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили перереєстрацію зареєстрованих за ними часток у статутному капіталі ТОВ "Гарантінвест" на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак, перереєстрація в ЄДР часток у статутному капіталі проводена на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не в рівних частках, як це було первинно, а в наступних частках: ОСОБА_3 перереєстрував власну частку у розмірі 20% статутного капіталу на ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 перереєстрував власну частку у розмірі 13,34% статутного капіталу на ОСОБА_1 .

Вищенаведена перереєстрація часток на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була здійснена державним реєстратором Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області Коваленком Д.В. 29.01.2021 реєстраційною дією за № 020002608 "Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо".

За наведених обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Господарського суду Вінницької області в межах судової справи № 902/46/21 було подано заяву про зміну предмету позову.

Після проведення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перереєстрації в ЄДР власних часток на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вищенаведених пропорціях, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Міністерства юстиції України зі скаргою на державного реєстратора та вимогою про скасування в ЄДР останньої реєстраційної дії по реєстрації за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідних часток у статутного капіталу ТОВ "Гарантінвест".

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.02.2021 у справі № 902/46/21 заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено у наступний спосіб: заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в тому числі, але не виключно (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України, державним реєстраторам Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміни складу учасників товариства, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, переходу (відчуження) часток у статутному капіталі.

Отже, позивачі не погоджуються з прийнятим Міністерством юстиції України Наказом № 1222/5 від 02.04.2021, а заявлені ними позовні вимоги про скасування цього наказу направлені на захист корпоративних прав позивачів.

Таким чином, наслідком виконання спірного наказу будуть скасовані реєстраційні дії від 29.01.2021 і власниками спірних часток замість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ЄДР будуть знову значитись ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що суттєво ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а відтак і захист прав позивачів у разі задоволення позову, зважаючи на наявний між сторонами спір.

За таких обставин, посилання скаржника на те, що судом не установлено, що у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, як саме даний факт утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, спростовуються вищевикладеним.

Колегія суддів погоджується з тим, що обраний заявником захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності відповідача, а також не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у даній справі.

При цьому колегією суддів береться до уваги також те, що аналогічної позиції дотримується також і Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.11.2020 у справі № 910/13709/19.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 269 ГПК України обов`язком суду апеляційної інстанції є перевірка законності та обґрунтованості прийнятого місцевим судом рішення у справі.

Відповідно до ст. 286 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність достатніх правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/5520/21 про забезпечення позову.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними доводи Міністерства юстиції України, наведені в апеляційній скарзі стосовного порушення Господарським судом м. Києва норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 08.04.2021 у справі №910/5520/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 08.04.2021 у справі №910/5520/21 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.07.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

В.В. Шапран