ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2021 р. Cправа № 902/139/21

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (вул. Котляревського, 7, м. Волочиськ, Хмельницька область, 31200)

до: Приватного підприємства "ДІБРОВА ТА" (вул. Героїв України, буд. 70, смт. Крижопіль, Вінницька область. 24600)

про стягнення 199 061,34 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Федонюк Г.С. згідно ордеру;

відповідача Мишковська Т.М. згідно ордеру

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 16.02.2021 (вх. 139/21 від 18.02.2021) Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" з вимогами до Приватного підприємства "ДІБРОВА ТА" про стягнення неустойки в порядку п.9.3. Договору підряду № 26 від 28.07.2020 в розмірі 199 061,34 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2021 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

04.03.2021 до суду надійшла заява № б/н від 02.03.2021 (вх. № 01-34/2106/21) з матеріалами на виконання ухвали суду від 23.02.2021.

Ухвалою суду від 09.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/138/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 08.04.2021.

02.04.2021 до суду надійшло клопотання № б/н від 01.04.2021 (вх. № 01-34/3059/21) за підписом представника позивача - адвоката Федонюк Г.С. про долучення документів до матеріалів справи.

06.04.2021 на електронну адресу суду надійшов відзив № б/н від 02.04.2021 (вх. № 01-34/3132/21) за підписом представника відповідача - адвоката Мишковської Т.М., в якому наведено заперечення проти позову. Означений відзив 07.04.2021 надійшов на адресу суду засобами поштового зв`язку.

За результатами судового засідання 08.04.2021 судом постановлено протокольну ухвалу якою розгляд справи відкладено на 11.05.2021.

05.05.2021 до суду надійшли пояснення № б/н від 28.04.2021 (вх. № 01-34/4004/21) за підписом представника позивача - адвоката Федонюк Г.С., де представник наводить заперечення проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання 11.05.2021 судом постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи № 902/139/21 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 03.06.2021.

За результатами судового засідання 03.06.2021 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 03.06.2021 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.07.2021.

При розгляді справи 01.07.2021 суд протокольною ухвалою оголосив перерву в судовому засіданні до 02.07.2021.

На визначену судом дату з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. Між Приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» (позивач) та Приватним підприємством «Діброва ТА» (відповідач) 28.07.2020 укладено Договір підряду №26, за умовами якого відповідач, як Підрядник зобов`язався за завданням позивача, як Замовника, своїми та/або залученими силами та засобами на свій ризик якісно виконати наступні роботи: влаштування системи опалення та котельні на об`єкті: в адмін. приміщення с. Богданівка, Хмельницького р-ну, Хмельницької обл. (надалі - Об`єкт) відповідно до вимог державних будівельних норм (ДБН), а також інших вимог чинного законодавства України для таких видів робіт.

Договірна ціна, відповідно до Додатку № 1 до Договору, склала 437 497,45 грн.

Як зазначає позивач, строк виконання робіт вказаних в п. 1.1 Договору розраховується згідно Графіка виконання робіт (Додаток 2 по Договору) з дати отримання Підрядником авансу згідно п. 6.1.1 цього Договору. При цьому, відповідно до п. 3.3. Договору загальний строк виконання робіт згідно Договору становить 30 (тридцять) календарних днів.

На виконання умов Договору, 18.08.2020, на підставі виставленого відповідачем рахунку №6 від 12.08.2020, позивач здійснив авансовий платіж у розмірі 131 249,24 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що крайній строк виконання робіт із влаштування системи опалення та котельні в адмін. приміщенні с. Богданівні, Хмельницького р-ну, Хмельницької обл. є 17 вересня 2020 року.

Також позивач наголошує на тому, що в подальшому, на підставі виставленого відповідачем рахунку №9 від 26.09.2020, позивачем здійснено додатково оплату в розмірі 83 036,02 грн.

10.09.2020 відповідач направив на електронну адресу позивача сканкопію Акту виконаних робіт. Проте, 11.09.2020 відповідачу було надано відповідь, що надісланий Акт виконаних робіт не підписується з огляду на відсутність Актів випробувань, Актів прихованих робіт, сертифікатів на матеріали та Акту який має підтвердити факт і об`єми виконаних робіт.

Водночас, відповідач не виконав вищевказані вимоги, так як не завершив виконання робіт у визначених об`ємах та у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач звертався до нього з відповідними вимогами, які також залишені без виконання.

В огляду на наведене позивач 17.12.2020 направив відповідачу вимогу №464 про повернення грошових коштів, стягнення неустойки та повідомив про одностороннє розірвання Договору з моменту направлення цієї вимоги, тобто з 18.12.2020.

Поряд з цим, позивач, посилаючись на положення п. 9.3 Договору, нараховує та заявляє до стягнення з відповідача неустойку у розмірі 0,5 % від договірної ціни (вартості) несвоєчасно виконаних робіт, за кожний календарний день прострочення, розмір якої за розрахунком позивача склав 199 061,34 грн.

Представник відповідача заперечив проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що на виконання зобов`язань за Договором, в порядку визначеному п. 16.4.1 Договору, 10.09.2020 на електронну адресу позивача було направлено Акт виконаних робіт (сканкопію). Проте, уповноважений представник позивача, 11.09.2021, також електронним листом, повідомив, що Акт підписуватись не буде по причині того, що необхідно додатково надати Акт випробувань, Акт прихованих робіт, сертифікати на матеріали та необхідно підписати Акт у відповідального виконроба на об`єкті Остапчука Дмитра.

При цьому відповідач наголошує, що жодним пунктом Розділу 7 Договору не передбачено вказаних умов для підписання Акту виконаних робіт. Інших підстав, зокрема виявлених недоліків у роботі Підрядника, відмова у підписанні Акту не містить.

В період з 10.09.2021 по 25.09.2021 між сторонами велись телефонні перемовини та листування за допомогою електронної пошти, в результаті яких позивач так і не озвучив наявних недоліків в роботі відповідача. Тоді як відповідач направив на електронну адресу і передав через відповідального представника Акт виконаних робіт, Акт випробувань, Акт прихованих робіт, проте стороною позивача так жоден Акт підписано не було.

Також відповідач наголошує, що 26.09.2020 позивачем проведено частковий розрахунок по Договору на суму 83036,02 грн., чим фактично прийнято роботи.

Щодо наступних етапів робіт відповідач просить врахувати наступне. Актами виконаних робіт закривався етап влаштування системи опалення, який крім передбачених Договором робіт потребував додаткових робіт на суму понад 25 000,00 грн. (зокрема перенесення труб та інші роботи вказані у Акті додаткових робіт), а приступити до облаштування котельні Підрядник мав лише біля повної будівельної готовності приміщення котельні, яке зобов`язаний був забезпечити Замовник.

У зв`язку з цим 29.09.2020 відповідач звертався з гарантійним листом до позивача про виплату авансу на придбання обладнання та матеріалів для монтажу котельні. Даний лист залишився без відповіді. Аванс сплачено не було. До монтажу котельні відповідач зміг приступити лише після будівельної готовності у листопаді 2020 року, монтаж завершено у грудні 2020 року, про що складено відповідні Акти виконаних робіт.

Заперечує відповідач і доводи позивача щодо визначеного ним строку виконання робіт 18.09.2020. При цьому відповідач наголошує, що Договором передбачено, що строк виконання робіт розраховується згідно Графіка виконання робіт (Додаток №2 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною). Тоді як Графік виконання робіт сторонами не погоджувався.

Посилаючись на правові висновки Верховного суду, наведені у постанові від 06.03.2018 по справі № 910/9040/17, відповідач вказує, що в даному випадку істотними умовами договору є, крім іншого, є Графік виконання робіт, який сторонами не погоджувався.

Окрім того, відповідач наголошує, що з у п. 9.3. Договору, сторонами не визначено можливості нарахування неустойки за порушення строків виконання кожного окремого етапу робіт, тоді як в Договірній ціні (Додаток 1 до Договору) визначено вартість і види підрядних робіт, черговість їх виконання та поставки обладнання, крім того базою для нарахування неустойки є саме вартість несвоєчасно виконаних робіт, а не всієї ціни Договору, як зазначено позивачем.

Тому відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки не відповідають умовам Договору, а тому не підлягають задоволенню. Водночас, у разі, якщо суд знайде підстави для їх задоволення, відповідач просить зменшити розмір неустойки.

Не погоджуючись з доводами відповідача, позивач, в поясненнях б/н від 28.04.2021 (вх. 301-34/4004/21) наголошує, що відповідачем, в порушення положень 4.3.5, п. 4.3.9. Договору та приписів ст. 882 Цивільного кодексу України, не направлено позивачу повідомлення про готовність до передання робіт, а тільки направлено на електронну адресу Акти приймання-передачі виконаних робіт, що є недопустимим без фізичної присутності відповідальних осіб для передачі виконаної роботи.

Доводи відповідача щодо прийняття позивачем робіт у зв`язку з проведенням часткового розрахунку по Договору на суму 83 036,02 грн. позивач заперечує, посилаючись на те, що вказані кошти були перераховані згідно гарантійного листа №370/09 від 29.09.2020 в якому відповідач просив надати аванс на закупівлю обладнання та матеріалів для монтажу котельні і виставив рахунок на оплату.

Не погоджується позивач і з трактуванням відповідачем умов Договору та твердженням про те, що Графік виконання робіт є істотною умовою договору, оскільки істотною умовою Договору є строк виконання робіт, який визначений Сторонами в п. 3.3. Договору.

Заперечує позивач доводи відповідача про хід виконання робіт за Договором та направлення останнім на адресу позивача усіх Актів виконаних робіт, посилаючись при цьому на те, що саме позивачем вживались заходи, направлені на виконання відповідачем робіт, обумовлених Договором. Проте, відповідачем не завершено роботи, та не здійснено введення в експлуатацію об`єкту. Протилежного, надані останнім документи не доводять.

У судовому засіданні 02.07.2021 прийнято судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 02.07.2021 представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

За наявними матеріалами справи, 28.07.2020 між Приватним підприємством «Аграрна компанія 2004» (позивач, за Договором Замовник) та Приватним підприємством «Діброва ТА» (відповідач, за Договором Підрядник) укладено Договір підряду № 26. (надалі Договір) (а.с. 69-72)

Згідно з предметом Договору Підрядник зобов`язався за завданням Замовника своїми та/або залученими силами та засобами на свій ризик якісно виконати наступні роботи: влаштування системи опалення та котельні на об`єкті в адмін. приміщенні с. Богданівці Хмельницького району Вінницької області (надалі Обєкт) відповідно до вимог державних будівельних норм (ДБН), а також інших вимог чинного законодавства України для таких видів робіт.

За змістом п. 1.2. Договору склад (зміст) та обсяги (види) робіт, що доручаються до виконання Підряднику визначені в проектно-кошторисній документації, що додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною (додаток №1).

Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті Сторонами в процесі виконання робіт по цьому Договору в разі внесення змін до проектної документації. В цьому випадку Сторони укладають відповідну додаткову угоду до цього Договору. (п. 1.2.1. Договору)

Пунктом 1.5. Договору Сторони погодили, що авторський та технічний нагляд за виконанням робіт по цьому Договору забезпечується Замовником та здійснюється особами які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат/дозвіл, згідно чинного законодавства України.

Фінансування робіт по цьому Договору здійснюється за рахунок власних та/або залучених коштів Замовника. Замовник гарантує, що він має достатньо коштів для повного (в розмірі, порядку та на умовах передбачених цим Договором) розрахунку з Підрядником за належно виконані останнім роботи по цьому Договору. (п. 1.6. Договору)

Пунктом 2.2. Сторони погодили договірну ціну за цим Договором, встановивши її в розмірі 433 500,00 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору договірна ціна (Додаток №1) може змінюватись в наступних випадках: шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору лише у таких випадках: за взаємною згодою Сторін; узгодження Сторонами зміни обсягів та/або складу робіт, шляхом внесення змін до кошторису.

Пунктом 3.1. Сторони погодили строк виконання робіт, вказаний в п. 1.1. цього Договору, та визначили, що строк розраховується згідно Графіка виконання робіт (додаток №2 до Договору) з дати отримання Підрядником авансу згідно п. 6.1.1. цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору Підрядник зобов`язався розпочати виконання робіт не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання Підрядником авансу згідно п. 6.1.1. цього Договору.

Загальний строк виконання робіт згідно Договору становить 30 (тридцять) календарних днів. Встановлення проміжних строків не впливає на загальний строк виконання робіт за Договором (п. 3.3. Договору)

Загальний строк виконання робіт може бути змінений шляхом укладання Сторонами додаткової угоди до цього Договору. (п. 3.5. Договору)

Розділом 4 Договору визначено права та обов`язки Сторін.

Так, відповідно до положень п. 4.1. Договору Замовник, з між іншого, зобов`язаний: в порядку та на умовах визначених цим Договором прийняти належно виконані Підрядником роботи й підписувати акти приймання-передачі виконаних робіт; в порядку, в строк та на умовах визначених цим Договором здійснювати розрахунок з Підрядником; надати Підряднику на час виконання робіт фронт робіт і забезпечити доступ на Об`єкт техніки і працівників Підрядника; забезпечити здійснення технічного нагляду та контролю за виконанням робіт протягом усього періоду їх виконання в порядку встановленому чинним законодавством України.

Пунктом 4.2. Договору визначено права Замовника, серед яких Замовник має право: відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно за призначенням і не можуть бути усунені Підрядником; здійснювати, не втручаючись у господарську діяльність Підрядника, технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт по цьому Договору, а також перевіряти якість матеріалів, що використовуються Підрядником для виконання робіт по цьому Договору; у разі якщо Підрядник не береться в строк вказаний в цьому Договорі за виконання робіт або виконує роботу настільки повільно, що закінчення їх в строк стає явно неможливим, Замовник має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір та вимагати від Підрядника повернення сплачених Замовником коштів (авансу) з урахування встановленого індексу інфляції, а також виплати передбачених цим Договором та чинним законодавством України штрафних санкцій та відшкодування збитків. В цьому випадку Підрядник зобов`язується повернути Замовнику сплачені ним грошові кошти протягом 2-х календарних днів з моменту надання Замовником такої вимоги.

Пунктом 4.3. визначено обов`язки Підрядника, до яких зокрема належать: виконання робіт якісно та у встановлений Договором строк відповідно до погодженої Замовником проектної та кошторисної документації; здійснення експертної перевірки, випробування матеріалів, конструкцій, виробів, устаткування тощо, які використовуються для виконання робіт по цьому Договору; ведення виконавчої та технічної документації згідно з вимогами чинного законодавства України та передача її Замовнику разом з останнім Актом приймання-передачі виконаних робіт; на вимогу Замовника протягом одного робочого дня з дати отримання такої вимоги надати Замовнику документи, які засвідчують якість матеріалів наданих Підрядником для виконання робіт по цьому Договору.

Пунктом 4.4. Договору погоджено права Підрядника, до яких, з поміж іншого належать: право на своєчасну оплату виконаних робіт; право вимагати розірвання цього Договору (при виконанні вимог п. 4.3.2.1. Договору) у разі, коли використання матеріальних ресурсів, забезпечення якими здійснює Замовник, або додержання його вказівок стосовно способу виконання робіт загрожує життю та здоров`ю людей, чи призводить до порушення екологічних, санітарних правил, правил безпеки та інших встановлених чинним законодавством України вимог.

Згідно з положеннями п. 6.1. Договору розрахунки за цим Договором здійснюються Замовником в безготівковій формі, шляхом переказу коштів на поточний рахунок Підрядника в наступному порядку:

після укладення цього Договору Замовник перераховує на поточний рахунок Підрядника аванс в розмірі 133 050,0 грн., в тому числі ПДВ 22175,00 грн. (п. 6.1.1.)

виконані роботи Замовник оплачує Підряднику на підставі Актів приймання-передачі виконаних робіт протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт та отримання Замовником відповідного рахунку-фактури, з урахуванням раніше перерахованого авансу та утримання коштів згідно п. 6.1.3. Договору (п. 6.1.2.)

під час проведення розрахунків, порядок здійснення яких визначено в п. 6.1.2. цього Договору, Замовник притримує 10% від суми Актів приймання-передачі виконаних робіт. (п. 6.1.3.)

Відповідно до п. 7.1. Договору приймання-передачі виконаних робіт проводиться у порядку встановленому чинним законодавством України та цим Договором.

Передача виконаних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформлюються Актами приймання-передачі виконаних робіт. Дані документи у 2-х примірниках складає Підрядник та надає їх Замовнику з додаванням відповідних виконаних схем (за необхідності). Акти приймання-передачі виконаних робіт підлягають розгляду Замовником протягом 7 (семи) робочих днів з дати їх отримання. (п. 7.2. Договору)

При оформленні Актів приймання виконаних робіт Підрядник надає Замовнику відомість ресурсів матеріалів Замовника (звіт про витрати матеріалів форми М-29), що були надані Підряднику та використані для виконання даних робіт, для формування акта списання. У відомості ресурсів (звіті про витрати матеріалів форми М-29) повинна бути інформація про об`єкт будівництва, Підрядника, номер об`єкта згідно генплану, номер Акту приймання виконаних робіт. Уповноважена особа Замовника перевіряє та підписує відомість ресурсів (звіт про витрати матеріалів форми М-29). (п. 7.2.1. Договору)

Згідно п. 7.5. Договору, у випадку відмови Замовника від прийняття виконаних Підрядником робіт Сторони протягом 3 (трьох) робочих днів з дати виявлення недоліків у роботах складають двосторонній Дефектний акт з переліком допущених Підрядником при виконанні робіт недоліків та строків їх усунення.

За змістом п. 7.8. Договору одностороннє підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт не допускається.

Пунктом 7.9. Договору погоджено порядок прийняття прихованих робіт на визначено, що Підрядник у письмовій формі повідомляє повноваженого представника Замовника про готовність таких робіт за 3 (три) робочих дні до початку їх прийняття останнім. Якість виконання та відповідність проектній документації прихованих робіт, які приймаються, підтверджується підписанням Підрядником та Замовником Актів приймання-передачі прихованих робіт.

Дата закінчення робіт, відповідно до п. 7.10. Договору, є дата підписання Замовником останнього Акту приймання-передачі виконаних робіт із урахуванням умов даного Договору.

До підписання Актів приймання-передачі виконаних робіт Підрядник передає Замовнику виконавчу документацію, паспорти, сертифікати та накладні на використані матеріали і конструкції, акти прийняття-передачі демонтованого обладнання тощо. (п. 7.11. Договору)

Розділом 9 Договору визначено відповідальність Сторін за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків по цього Договору, пунктом 9.3. якого встановлено, що за прострочення строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,5% від договірної ціни (вартості несвоєчасно виконаних робіт), за кожний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період прострочення виконання.

Пунктом 16.3. Договору Сторони погодили, що обмін повідомленнями, пов`язаними з Договором, здійснюються за допомогою засобів факсимільного зв`язку, електронною поштою (e-mail), поштою, кур`єрською доставкою.

Згідно п. 16.4.1. Договору Сторони дійшли згоди, що всі документи передані за допомогою засобів факсимільного зв`язку та/або електронною поштою, мають юридичну силу при наступному наданні їх оригіналів протягом 5 календарних днів з дати їх укладення. Сторони погодили можливість здійснення листування (в т.ч. сканованих копій документів) за допомогою електронної пошти. Таке листування здійснюється за наступними адресами:

для Підрядника: e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПІБ контактної особи: Кутішевська Н.В.

для Замовника: e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПІБ контактної особи: Коханевич Ю.В.

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ПІБ контактної особи: Джерелейко С.А.

Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань згідно з цим Договором, включаючи гарантійні зобов`язання Підрядника. Сторона, яка прострочила виконання свого обов`язку, не вправі посилатися на закінчення строку договору, як підстави для звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Додатком № 1 «Договір ціна № 26» до Договору Сторонами погоджено ціну Договору в розмірі 437 497,45 грн. (а.с. 73)

12.08.2020 відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру № 6 для оплати на суму 133 050,00 грн. При цьому, вказаний рахунок містить виправлення, а саме: сума визначена до сплати в розмірі 133 050,00 грн. закреслена, та нижче графи «До сплати» зазначено іншу суму в розмірі 131 249,00 грн. (а.с. 21)

Згідно платіжного доручення № 96876 від 18.08.2020 позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 131 249,00 грн. Відповідно до призначення платежу за вказаним платіжним дорученням, грошові кошти перераховані згідно рахунку № 6 від 12.08.2020 згідно договору № 27 від 06.08.2020. Тобто, вказана сума грошових коштів була перерахована позивачем в межах іншого договору за № 27 від 06.08.2020. (а.с. 22)

Поряд з цим, суд зауважує, що сторонами у справі визнається той факт, що грошові кошти у визначеному платіжним дорученням № 96876 від 18.08.2020 розмірі зараховано відповідачем в рахунок Договору підряду № 26 від 28.07.2020, тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 75 ГПК України, дана обставина є доведеною та не потребує доказування.

Як вказує позивач, 10.09.2020 відповідач направив на електронну адресу позивача сканкопію Акту виконаних робіт за вересень 2020 року, однак 11.09.2020 відповідачу було надано відповідь, що надісланий Акт виконаних робіт не підписується. Сергій Джерелейко (уповноважений представник ПП «Аграрна компанія 2004», з яким велось листування, згідно умов Договору) вказав, що потрібно щоб ПП «Діброва ТА» надала акти випробувань, Акти прихованих робіт, сертифікати на матеріали і обов`язково підписати акт у відповідального виконроба на об`єкті Остапчука Дмитра, який має підтвердити факт і об`єми виконаних робіт. (а.с. 25-30)

26.09.2020 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 9 на суму 83 036,02 грн. (а.с. 74)

29.09.2020 відповідач звернувся до відповідача з гарантійним листом № 370/09, в якому, посилаючись на відсутність грошових коштів на закупку обладнання та матеріалів для виконання робіт по монтажу котельні, просив надати йому аванс. Одночасно зобов`язався в найкоротші терміни вивезти матеріали та обладнання і виконати монтажні і пусконалагоджувальні роботи. (а.с. 76)

Як свідчать матеріали справи, позивач, згідно платіжного доручення № 99704 від 20.10.2020., перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 83 036,02 грн. (а.с. 24)

30.10.2020 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу №389 від 29.10.2020 про негайне виконання всього обсягу робіт в строк до 02.11.2020. (а.с. 31, 32)

Вимога № 389 від 30.10.2020 отримана відповідачем 16.11.2020, що стверджується рекомендованим повідомленням зі штрихкодовим ідентифікатором 950. (а.с. 33)

Окрім того, вимога №389 від від 29.10.2020 направлена позивачем 29.10.2020 на адресу електронної пошти відповідача, погоджену Сторонами в Договорі. (а.с. 34)

Як вбачається з листування сторін засобами електронного зв`язку, відповідачем 25.09.2020 направлено на електронну адресу позивача Акт випробування, Акт закриття прихованих робіт, Акт виконаних робіт. (а.с. 155)

27.11.2020 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу №437 від 27.11.2020 про сплату у семиденний строк з моменту пред`явлення вимоги неустойки в розмірі 196 873,85 грн. Поряд з цим, у вказаній вимозі позивач зазначив, що у разі завершення відповідачем влаштування системи опалення в котельні на об`єкті: приміщення с. Богданівці Хмельницького району Хмельницької області у відповідності з вимогами Договору підряду № 26 від 28.07.2020 та додатку №1 до цього Договору, з його сторони буде переглянута позиція щодо стягнення неустойки за прострочення виконання робіт та повний розрахунок за виконані роботи. (а.с. 35,36)

Вимога №437 від 27.11.2020 направлена позивачем відповідачу засобами поштового та електронного зв`язку (а.с. 37, 38).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії скрину з електронної адреси відповідача, вимога №437 від 27.11.2020 отримана ним 27.11.2020 (а.с. 151) При цьому, доказів вручення відповідачу вказаної вимоги за допомогою засобів поштового зв`язку матеріали справи не містять.

Як наголошує позивач, у встановлений строк відповідач не виконав вимогу №437, у зв`язку з чим 17.12.2020 позивачем направлено відповідачу вимогу №464 про повернення грошових коштів, стягнення неустойки та повідомленням про одностороннє розірвання Договору з моменту направлення цієї вимоги, тобто з 18.12.2020. (а.с. 39, 40)

Вимога №464 від 17.12.2020 направлена позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку, що стверджується копіями опису вкладення, фіскального чеку та накладної, датованих 17.12.2020 (а.с. 41).

Також в матеріалах справи містяться наступні Акти:

Акт приймання виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2020 року (а.с. 145, 146);

Акт №1-Д приймання виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2020 року (а.с. 147, 148);

Акт приймання виконаних робіт будівельних робіт за лютий 2021 (а.с. 92, 93)

Акт № 1-Д приймання виконаних робіт будівельних робіт за лютий 2021 року (а.с. 94-96). Наведені акти підписані односторонньо, зі сторони відповідача. Підпису позивача останні не містять, натомість на актах за лютий 2021 містяться написи директора ПП «Аграрна компанія 2004» Лабезюк П.П. про відмову від їх підписання з підстав не надання Підрядником виконавчої документації, сертифікатів на матеріали, паспортів на обладнання, актів випробувань. Вартість зазначених робіт і матеріалів не відповідають договірній ціні № 26 (акт приймання виконаних робіт будівельних робіт за лютий 2021); роботи зазначені в акті не передбачені Договором підряду № 26 від 28.07.2020 (акт № 1-Д приймання виконаних робіт будівельних робіт за лютий 2021 року)

Посилаючись на недотримання відповідачем строків виконання робіт, на підставі п. 9.3. Договору, позивачем було нараховано неустойку за період з 18.09.2020 по 17.12.2020 у розмірі 199 061,34 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, надавши оцінку аргументам, наведеним сторонами, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, (а саме його різновидом - договором будівельного підряду).

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ч. 1 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

За змістом п. 2.2. Договору та Додатку № 1 «Договірна ціна №26», загальна ціна Договору з ПДВ становить 437 497,45 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 854 ЦК України, підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Пунктом 6.1.1. Договору встановлено, що після укладення цього Договору Замовник перераховує на поточний рахунок Підрядника аванс в розмірі 133 050,00 грн., в тому числі ПДВ 22 175,00 грн.

При цьому Додатком № 1 до Договору визначено, що розмір авансу становить 30%. При розрахунку розміру авансу, виходячи з договірної ціни погодженої Сторонами (437 497,45 грн), розмір авансу становить 131 249,24 грн.

Матеріалами справи встановлено, що за платіжним дорученням № 96876 від 18.08.2020 позивач перерахував відповідачу аванс в розмірі 30% від загальної ціни Договору у сумі 131 249,24 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання відповідача (відповідно до умов п. 1.1. Договору) - є якісно виконати роботи по влаштуванню системи опалення та котельні на об`єкті в адміністративному приміщенні с. Богданівці Хмельницького району Хмельницької області відповідно до вимог державних будівельних норм а також інших вимог чинного законодавства України.

За змістом п. 3.1. Договору строк виконання робіт, вказаних в п. 1.1. цього Договору розраховується згідно Графіка виконання робіт (додаток №2 до Договору) з дати отримання підрядником авансу згідно п. 6.1.1. Договору.

Як встановлено судом, та визнається сторонами, Графіка виконання робіт Сторонами не погоджено, Додатку № 2 не підписано. При цьому, відповідно до п. 3.2. Договору Підрядник зобов`язався розпочати виконання робіт не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання авансу, а згідно п. 3.3. Договору, провести роботи у строк 30 (тридцять) календарних днів.

Відтак, виходячи з дати отримання Підрядником (відповідачем) авансу 18.08.2020, строк виконання робіт за Договором збіг 17.09.2020.

Як наголошує позивач відповідачем не виконано обумовлені Договором роботи, у визначений строк. Тоді як відповідач заперечує таке твердження, посилаючись на акт виконаних робіт за вересень 2020, який направлено на електронну адресу позивача 10.09.2020.

Надаючи оцінку означеному акту суд виходить з наступного.

Обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником, встановлений у статті 853 ЦК України, відповідно до частини першої якої замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником згідно з договором підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно до п. 7.1 Договору приймання-передача виконаних робіт проводиться у порядку встановленому чинним законодавством України та цим Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

За змістом ч. 2 даної норми, замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частина 4 статті 882 ЦК України визначає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується у акті і він підписується другою стороною.

При цьому суд зважає на наступні положення Договору підряду № 26 від 28.07.2020.

Пунктом 4.3.5 Договору передбачено, що Підрядник зобов`язаний вести виконавчу та технічну документацію згідно з вимогами чинного законодавства і передати її Замовнику разом з останнім Актом приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.3.9 Договору, на вимогу Замовника протягом одного робочого дня з дати отримання такої вимоги надати Замовнику документи, які засвідчують якість матеріалів наданих Підрядником для виконання робіт по цьому Договору.

При оформленні Актів приймання виконаних робіт Підрядник надає Замовнику відомість ресурсів матеріалів Замовника (звіт про витрати матеріалів форми М-29), що були надані Підряднику та використані для виконання даних робіт, для формування акта списання. У відомості ресурсів (звіті про витрати матеріалів форми М-29) повинна бути інформація про об`єкт будівництва, Підрядника, номер об`єкта згідно генплану, номер Акту приймання виконаних робіт. Уповноважена особа Замовника перевіряє та підписує відомість ресурсів (віт про витрати матеріалів форми М-29). (п. 7.2.1. Договору)

До підписання Актів приймання-передачі виконаних робіт Підрядник передає Замовнику виконавчу документацію, паспорти, сертифікати та накладні на використані матеріали і конструкції, акти прийняття-передачі демонтованого обладнання тощо. (п. 7.11. Договору)

Як вказує позивач, та не спростовує відповідач, ним не було повідомлено позивача про готовність до передання робіт, а лише направлено на електронну адресу позивача Акт виконаних робіт. До Акту виконаних робіт відповідачем не додано обумовлених Договором документів, у зв`язку з чим позивач, в електронному листі (11.09.2020) вказав на необхідності надання Актів випробувань, Актів прихованих робіт, сертифікатів на матеріали, та наголосив на обов`язковому підписанні Акту у відповідального виконроба на об`єкті Остапчука Дмитра, який має підтвердити факт і об`єми виконаних робіт.

Проте, відповідачем означені вимоги позивача та Договору не виконані у визначені Договором строки, лише 25.09.2020 на електронну адресу позивача направлено Акт проведення пневматичного випробування напірного трубопроводу на міцність і гермітичність та Акт на закриття прихованих робіт.

Суд критично оцінює вказані акти, позаяк останні оформлені з порушенням положень Договору, зокрема п. 7.9., складені одноособово відповідачем, не містять підписів уповноваженого представника Замовника (позивача).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Виходячи з положень наведеної норми, неустойка, визначена п. 9.3. Договору є пенею, оскільки обчислюється у відсотках від договірної ціни (вартості) несвоєчасно виконаних робіт, за кожний календарний день прострочення.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення при укладанні договору санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18.

Пунктом 9.3. Договору встановлено, що за прострочення строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,5% від договірної ціни (вартості) несвоєчасно виконаних робіт, за кожний календарний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період прострочення виконання.

Виходячи з положень ст. 549 ЦК України, неустойка, визначена п. 9.3. Договору є пенею, оскільки обчислюється у відсотках від договірної ціни (вартості) несвоєчасно виконаних робіт, за кожний календарний день прострочення.

Посилаючись на наведений пункт Договору позивач заявив до стягнення 199 061,34 грн. неустойки, нарахованої за період з 18.09.2020 по 17.12.2020.

При перевірці розрахунку неустойки судом встановлено, що неустойку обраховано арифметично вірно, у відповідності до положень п. 9.3. Договору підряду № 26 від 28.07.2020.

Заперечення відповідача щодо виконання робіт у строки визначені Договором не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, та спростовуються встановленими судом обставинами.

На переконання суду, складення та підписання Акту виконаних робіт за вересень 2020 року одноособово за відсутності уповноваженого представника Замовника, направлення його на адресу електронної пошти позивача без визначених Договором документів, та не надання таких документів на вимогу Замовника, свідчить про порушення Підрядником взятих на себе зобов`язань за Договором.

Окремо суд зауважує, що долучені до відзиву на позовну заяву відповідачем Акт приймання виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2020 року, Акт №1-Д приймання виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2020 року, та надані позивачем разом з клопотанням б/н від 01.04.2021 Акт приймання виконаних робіт будівельних робіт за лютий 2021, Акт № 1-Д приймання виконаних робіт будівельних робіт за лютий 2021 року є прямим підтвердження порушення Підрядником строків виконання робіт за Договором.

До того ж Акт приймання виконаних робіт будівельних робіт за грудень 2020 року містить ідентичний перелік робіт, визначений відповідачем у Акті виконаних робіт за вересень 2020 року, проте за іншою вартістю таких робіт.

Виходячи з викладеного та враховуючи порушення відповідачем зобов`язань за Договором в частині строку виконання робіт, вимога позивача щодо застосування відповідальності у вигляді неустойки є обґрунтованою.

Доводи відповідача з приводу невірного обрахунку позивачем неустойки судом відхиляються з огляду на положення п. 9.3. Договору, де визначено, що базою нарахування неустойки є договірна ціна (вартість) несвоєчасно виконаних робіт. При цьому суд зауважує, що предметом Договору підряду № 26 від 28.07.2020 є виконання робіт по влаштуванню системи опалення та котельні, за договірною ціною в розмірі 437 497,45 грн.

Поряд цим, відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір неустойки за умови, якщо суд знайде підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі 467/1346/15-ц.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 року № 7-рп/2013).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд виходить з того, що станом на день ухвалення рішення у справі, відповідачем не надано належних доказів виконання договірних зобов`язань.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст.651 ЦК України).

Статтею 849 ЦК України передбачено права замовника під час виконання роботи. Так, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч.2 статті).

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч.3 статті).

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч.4 статті).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Як передбачено у п.11.1. Договору, одностороннє розірвання цього Договору не допускається, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Договором.

Пунктом 4.2.7. Договору визначено право Замовника на одностороннє розірвання Договору у разі, якщо Підрядник не береться в строк вказаний в цьому Договорі за виконання робіт або виконає роботу настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим.

За змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору.

Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо у договорі та можуть бути узалежнені від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору). Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

У статті 849 ЦК України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.

Згідно з усталеною позицією Верховного Суду, наведеною, зокрема, у постанові від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18, від 16.03.2020 у справі №910/2051/19, законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини 2 статті 849 ЦК України у разі недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може буде виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі частини 4 цієї норми.

З надісланої позивачем вимоги чітко вбачається, що Замовник відмовився від Договору через порушення Підрядником умов Договору, а саме прострочення строку виконання робіт на 91 день.

Отже, відмова від договору позивачем у даному випадку є правомірною, враховуючи не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо виконання визначених Договором робіт у встановлений строк.

За вказаних обставин, судом встановлено припинення зобов`язань сторін за Договором підряду № 26 від 28.07.2020 в односторонньому порядку згідно поданої Замовником вимоги № 464 від 17.12.2020, яка вважається належною і обґрунтованою відмовою від договору, здійсненою ним на підставі пункту 4.2.7. Договору та частини третьої статті 651 ЦК України.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що оскільки Замовникові згідно із положеннями Договору надано право відмовитися в односторонньому порядку від Договору, якщо Підрядник порушив умови Договору, і це право не може бути обмежене, а відповідач належними доказами не довів факту виконання договірних зобов`язань, у позивача є правові підстави для відмови від Договору.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши всі докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а відтак суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо інших доводів відповідача, суд зважає на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині судового збору, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір за позовною заявою покладається на відповідача в повному обсязі.

Окрім того суд зважає, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, до складу яких включено витрати на правову допомогу, розмір яких попередньо складає 8000,00 грн. Остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та докази його обґрунтування позивач зобов`язався надати протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Витрати відповідача на правничу допомогу, про які йдеться у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з відмовою в позові, суд залишає за Приватним підприємством "Діброва ТА".

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "Діброва ТА" (вул. Героїв України, буд. 70, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600, ) на користь Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (вул. Котляревського, 7, м. Волочиськ, Хмельницька область, 31200, ) неустойку в сумі 199 061 грн. 34 коп., та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 985 грн. 92 коп.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу залишити за Приватним підприємством "Діброва ТА".

Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 12 липня 2021 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Котляревського, 7, м. Волочиськ, Хмельницька область, 31200)

3 - відповідачу (вул. Героїв України, буд. 70, смт. Крижопіль, Вінницька область. 24600)