ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" липня 2021 р. Cправа № 902/868/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді - Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

За участю представників сторін:

позивача Калачик Н.М., посвідчення № 2182 від 14.09.2016;

відповідача не з`явився;

присутній Суховий В.В., згідно паспорта.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтехдоксервіс" (вул. Соборна, буд. 38, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 7 822 594,51 грн.

В С Т А Н О В И В :

Виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтехдоксервіс" про стягнення 7 822 594,51 грн, з яких: 2 917 822,65 грн заборгованості зі сплати орендних платежів за період з червня 2010 р. по липень 2020 р., 260 045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996, 3 160 211,19 грн пені, 1 144 240,42 грн - інфляційних втрат, 340 274,53 грн - 3 % річних.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито провадження у справі №902/868/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.10.2020.

Ухвалою від 01.10.2020 відкладено підготовче засідання на 27.10.2020, з підстав викладених у відповідній ухвалі.

Ухвалою від 27.10.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.11.2020.

На визначену судом дату (18.11.2020) з`явився представник позивача. Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, конверт з ухвалою повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд, оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, зазначив про необхідність призначення у даній справі судово-економічної експертизи, для визначення дійсності розрахунків наданих позивачем.

Представник позивача щодо призначення експертизи не заперечила.

В судовому засіданні (18.11.2020) судом оголошувалась перерва в межах дня, для надання можливості представнику позивача визначитись з експертною установою для проведення експертизи та переліком питань.

Разом з тим, після перерви представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду направив клопотання в якому просила при постановлені судом ухвали про проведення експертизи доручити її проведення Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та з метою економії та ефективного використання бюджетних коштів просить ставити на розгляд експертної установи не більше двох питань.

Ухвалою суду від 18.11.2020 у справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

До суду 15.12.2020 надійшов лист №19/102/13/2/19975 від 09.12.2020 за підписом заступника директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України М. Лайтера про направлення клопотання судового експерта.

До даного листа долучено клопотання судового експерта О.П. Лисак про необхідність проведення аудиту, ревізії чи перевірки.

Ухвалою суду від 16.12.2020 призначено судове засідання для розгляду клопотання експерта на 11.01.2021 на 14:30, визнано явку представників сторін та судового експерта обов`язковою. Крім того, суд зобов`язав Вінницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр направити до суду матеріали справи до 10.01.2021 року.

У судове засідання 11.01.2021 з`явилась представник позивача, представник відповідача та судовий експерт не з`явились. Крім того, експертною установою не виконано вимог ухвали суду в частині направлення на адресу суду матеріалів справи №902/868/20.

Суд встановив, що у зв`язку з відсутністю матеріалів справи поновлення провадження у справі є неможливим. Крім того, у зв`язку з неявкою експерта у судове засідання неможливим є вирішення питання щодо розгляду клопотання експерта про необхідність проведення аудиту, ревізії чи перевірки.

Ухвалою від 11.01.2021 відкладено судове засідання для розгляду клопотання експерта на 25.01.2021, визнано явку представників сторін та судового експерта обов`язковою та зобов`язано Вінницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр направити до суду матеріали справи до 24.01.2021.

16.01.2021 Вінницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр на виконання вимог ухвали суду повернув матеріали справи №902/868/20.

Ухвалою від 16.02.2021 призначено у справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Супровідним листом №902/868/20/499/21 від 02.03.2021 матеріали справи №902/868/20 на виконання ухвали суду направлено до експертної установи.

16.03.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов лист за підписом заступника директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/102/13/2/4595 від 10.03.2021, до якого долучено клопотання експерта №СЕ-19/102-21/3808-ЕК про уточнення (заміну) питань та надання додаткових матеріалів.

Ухвалою від 23.03.2021 поновлено провадження у справі №902/868/20, задоволено частково клопотання експерта в частині уточнення питань та зупинено провадження у справі № 902/868/20 на час проведення експертизи.

24.05.2021 на адресу суду надійшов супровідний лист №19/102/13/2/8527 від 14.05.2021 за підписом заступника директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України М.Лайтера, яким на адресу суду направлено висновок експерта №СЕ-19/102-21/3808-ЕК від 14.05.2021 та повернуто матеріали справи №902/868/20.

Ухвалою від 25.05.2021 призначено судове засідання на 10.06.2021, для розгляду висновку експерта та вирішення питання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 10.06.2021 поновлено провадження у справі № 902/868/20, закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 01 липня 2021 р.

На визначену дату в судове засідання з`явився представник позивача який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався.

Щодо повідомлення відповідача суд зазначає наступне.

Ухвали суду, направлялись на адресу відповідача зазначену у Витязі з ЄДРЮО ФОП ГФ: АДРЕСА_1 . Конверти з ухвалами повернуто до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Листом Міністерства юстиції України від 06.08.2014 р. № 404-0-2-14/8.1 «Щодо визначення терміну місцезнаходження юридичної особи» повідомлено, що згідно зі статтею 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі ЄДР) щодо юридичної особи мають міститися відомості, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до частини першої вищезазначеної статті Закону відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору. Форми реєстраційних карток, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 14 січня 2011 року № 3178/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2011 року за № 1207/19945, містять поля для зазначення відомостей про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до статті 1 Закону місцезнаходження юридичної особи адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Водночас статтею 93 Цивільного кодексу України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Слід враховувати, що норми чинного законодавства оперують поняттями місцезнаходження юридичної особи і не містять визначень щодо фактичної чи юридичної адреси юридичної особи. Законом України від 3 березня 2005 року № 2452 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до статті 88 Цивільного кодексу України, частин другої та четвертої статті 57 Господарського кодексу України, які передбачають виключення відомостей про місцезнаходження юридичної особи із переліку відомостей, що мають обов`язково міститися в установчих документах юридичної особи. При цьому частиною першою статті 88 Цивільного кодексу України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом. Вимоги до змісту статуту господарського товариства встановлені статтею 4 Закону України Про господарські товариства, відповідно до положень якої відомості про місцезнаходження товариства мають міститися в установчих документах. Водночас частиною третьою статті 8 Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 27 Закону однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, які застосовуються і при державній реєстрації змін до установчих документів, є, зокрема, невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону.

Ураховуючи вищевикладене, у разі відсутності в установчих документах товариства відомостей про його місцезнаходження державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації юридичної особи (змін до установчих документів) на підставі невідповідності установчих документів вимогам частини третьої статті 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Від відповідача, за час розгляду справи, відзиву на позовну заяву, будь яких заяв чи заперечень до суду не надходило.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.07.2021 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без його проголошення, в зв`язку з неявкою представників сторін на проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05.09.1996 рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №72 затверджено договір оренди майнового комплексу державного комунального підприємства «Кінотеатр «Росія» між виконкомом міської ради та виробничо-комерційною фірмою «Ма-Кі» ЛТД.

06.09.1996 сторонами підписано вищевказаний договір. Об`єкт оренди передано згідно Акту прийому-передачі основних фондів по майновому комплексу кінотеатру «Росія» від 06.09.1996.

Згідно пункту 3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і складає 5318 грн. в рік.

Пунктом 3.1.1. Договору встановлено, що орендна плата перераховується з 01.01.2000 року до державного бюджету щоквартально не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним кварталом з урахуванням щомісячного індексу інфляції, сума орендної плати, визначена за перший місяць з моменту оплати становить 585 грн. 01.08.2005 внесено зміни до Договору оренди цілісного майнового комплексу кінотеатр «Росія» від 06.09.1996 у зв`язку зі зміною розміру орендної плати, а саме встановлено що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням міської ради від 21.06.2002 № 37 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2005 року 7627,78 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за наступні місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за наступний після базового місяця на індекс інфляції.

Орендна плата перераховується до міського бюджету щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

11.05.2010 між виробничо-комерційним підприємством «Ма-Кі» ЛТД та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтехдоксервіс» укладено договір про відступлення права вимоги за договором оренди від 06.09.1996, згідно якого усі права та обов`язки орендаря за Договором оренди від 06.09.1996 зі змінами від 01.08.2005, перейшли до ТОВ «Інтехдоксервіс».

24.06.2010 Вінницькою міською радою прийнято рішення №2852, яким надано згоду на заміну сторони в зобов`язанні за договором оренди від 06.09.1996. Того ж дня укладено відповідний договір, згідно якого виконком Вінницької міської ради надав згоду виробничо-комерційному підприємству «Ма-Кі» ЛТД передати, а товариству з обмеженою відповідальністю «Інтехдоксервіс» прийняти на себе зобов`язання щодо сплати боргу, який рахується станом на 01.05.2010 в розмірі 265795,84 грн, в тому числі борг по орендній платі за договором оренди від 06,09.1996 на оренду цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія». Крім того, ТОВ «Інтехдоксервіс» бере на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати за травень 2010, сума якої без коригування на індекс інфляції становить 14719,85 грн.

Додатком до договору про заміну сторони в зобов`язанні є графік погашення заборгованості, яка підлягає реструктуризації по договору оренди від 06.09.1996 на оренду ЦМК «Кінотеатр «Росія».

Рішенням Вінницької міської ради №2852 від 24.06.2010 затверджено зміни до Договору оренди від 06.09.1996, виклавши договір в новій редакції.

24.06.2010 між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (позивач, в договорі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтехдоксервіс» (відповідач, в договорі Орендар) укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія» від 06.09.1996 в новій редакції (надалі - Договір).

За умовами Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс «Кінотеатр «Росія», надалі «Об`єкт», на підставі рішення міської ради за адресою: м.Вінниця, вул. Соборна,4 загальною площею 3600,8 м2, первісна (відновлювальна) вартість якого станом на 01.05.2010 р. становить 2 221 738 грн. Цей Договір є підставою для виникнення пріоритетних прав Орендаря відповідно до законодавства на довгострокову оренду земельної ділянки, на якій розміщений «Об`єкт». Після укладення цього Договору, орендоване майно («Об`єкт») включається до балансу Орендаря із зазначенням, що майно є орендованим. Орендар виступає правонаступником усіх прав та обов`язків ВКП «МА-КІ» по Договору оренди від 06.09.1996 р. (п. 1.1. -1.4. Договору).

Орендар вступає в строкове платне користування «Об`єктом» у термін вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі. Передача «Об`єкта» в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно. Власником «Об`єкту» залишається територіальна громада м. Вінниці, а Орендар користується «Об`єктом» протягом строку оренди. Передача «Об`єкту» в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у п.1.1. Цього Договору (п. 2.1. 2.3. Договору).

Орендна плата перераховується до місцевого бюджету м. Вінниці щомісячно, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним місяцем. Орендна плата за базовий Місяць (квітень) при укладанні договору оренди складає 14719,85 (без ПДВ) (додаток №2 до договору). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця. Орендна плата нараховується з моменту підписання акту прийому-передачі «Об`єкту». (п. 3.1. - 3.3. Договору).

Своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання до повного проведення розрахунку. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни цін і тарифів за рішеннями органів місцевого самоврядування та в інших випадках, передбачених нормативними актами України. До орендної плати не включаються витрати на утримання засобів телефонного зв`язку, за електроенергію, газопостачання, теплопостачання, водопостачання та каналізацію, радіофікацію, інші комунальні послуги, експлуатаційні витрати та оплата за користування земельною діяльною. (п. 3.5. 3.7. Договору).

Орендодавець зобов`язується: Передати Орендарю в оренду комунальне майно згідно з розділом І цього договору по Акту приймання-передачі, що підписується попереднім орендарем ВКП «МА-КІ», Орендарем та Орендодавцем. Не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися орендованим «Об`єктом» на умовах цього Договору. У випадку реорганізації Орендаря до припинення чинності цього Договору, переукласти цей Договір на таких самих умовах з одним з правонаступників, якщо останній згоден стати Орендарем (п. 5.1. Договору).

Орендар зобов`язується: зокрема, Використовувати «Об`єкт» за призначенням, визначеним у розділі І даного договору, зміну характеру використання «Об`єкту» відбувається за згодою Орендодавця. Підтримувати «Об`єкт» в належному стані, передбаченому санітарними та протипожежними, правилами, запобігати його пошкодженню, не допускати замерзання водонесучих водогонів та теплоносіїв. Вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Окрім орендної плати Орендар зобов`язується сплачувати фактичні витрати за користування комунальними послугами. Не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору оренди повідомити письмово Орендодавця про бажання продовжити оренду об`єкту або відмовитись від оренди об`єкту. Відсутність повідомлення розцінюється Орендодавцем, як відмова від продовження дії договору. Після закінчення терміну дії Договору оренди, якщо немає згоди Орендодавця на його продовження або у випадку дострокового припинення (розірвання) Договору, здати «Об`єкт» згідно з Актом приймання-передачі Орендодавцю на наступний день після закінчення терміну, визначеного договором. Зобов`язання по сплаті орендної плати за Договором оренди припиняється з моменту здачі об`єкту оренди за актом прийому-передачі (ст. 796 ЦК України) (п. 5.2. Договору).

Цей договір діє з 01. 06. 2010р. до 06.09.2021р. включно. Договір оренди набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 7.1. та п. 7.2. Договору).

Орендар бере на себе зобов`язання по сплаті боргів ВКП «МА-КІ» за оренду «Об`єкту» у відповідності до Договору на заміну сторони у зобов`язанні по Договору від 06.09.1996 р. (п. 9.1. Договору).

Об`єкт переданий Орендарю у відповідності до акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу від 24.06.2010 до договору від 06.09.1996 в новій редакції, який є додатком №1 до Договору.

Як зазначено позивачем в позовній заяві в порушення умов Договору, Орендар неналежно виконує свої зобов`язання в частині своєчасного та повного внесення орендної плати, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню, а саме -Орендар не вносив вчасно орендну плату за Договором з 2010 року, а з грудня 2012 до моменту подачі позову проплати відсутні взагалі.

Загальний розмір заборгованості зі сплати орендних платежів за період з червня 2010 по липень 2020 становить: 2 917 822,65 грн, з урахуванням часткових проплат.

Крім того, ТОВ «Інтехдоксервіс» не виконано взяті на себе зобов`язання по Договору від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за договором оренди від 06.09.1996 щодо сплати коштів в сумі 265795,84 грн, а саме, не сплаченою залишилася заборгованість в сумі 260045,72 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем на суму заборгованості по орендній платі нарахована пеня згідно п. 3.5. Договору, 3% річних та інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 7 822 594,51 грн, з яких: 2 917 822,65 грн заборгованості зі сплати орендних платежів за період з червня 2010 р. по липень 2020 р., 260 045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996, 3 160 211,19 грн пені, 1 144 240,42 грн - інфляційних втрат та 340 274,53 грн - 3 % річних.

Для визначення дійсності розрахунків наданих позивачем судом була призначена судово-економічна експертиза.

Відповідно до експертного висновку № СЕ-19/102-21/З 808-ЕК від 14.05.2021 заявлені позивачем 2917822,65 грн заборгованості зі сплати орендних платежів підтверджується документально, заявлені до стягнення 260 045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996 документально не підтверджені. Щодо заявлених пені, інфляції та 3% річних, зазначено що сума пені за прострочення платежів ТОВ «Інтехдоксервіс» передбачена договором та за період з 01.09.2010 по 31.07.2020 складає 3356436,98 грн. 3 % річних та інфляційні збитки щодо несвоєчасної сплати оренди по відношенню до ТОВ «Інтехдоксервіс» договором не передбачені.

Оцінюючи подані сторонами докази та висновок експерта за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Щодо вимоги про стягнення 260 045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з умовами Договору на заміну сторони у зобов`язанні по договору від 06.09.1996 року Вінницькою міською радою (в договорі «Кредитор») надано згоду виробничо-комерційному підприємству «Ма-Кі» ЛТД (в договорі «Боржник-1») передати, а товариству з обмеженою відповідальністю «Інтехдоксервіс» (в договорі «Боржник-2») прийняти на себе зобов`язання щодо сплати боргу, який рахується станом на 01.05.2010 в розмірі 265795,84 грн, в тому числі борг по орендній платі за договором оренди від 06,09.1996 на оренду цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія». Крім того, ТОВ «Інтехдоксервіс» бере на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати за травень 2010, сума якої без коригування на індекс інфляції становить 14719,85 грн. В графіку реструктуризації боргу, який є додатком до даного договору зазначена сума боргу з урахуванням орендної плати за травень 2010 року (п.1.1. Договору на заміну сторони у зобов`язанні). «Боржник-2» у термін, до 01.06.2012 року (згідно графіка реструктуризації боргу, який додається) перераховує на рахунок місцевого бюджету м. Вінниці суму зазначену у п. 1.1, і таким чином виконує зобов`язання «Боржника-1» перед «Кредитором» (п. 2.2. Договору на заміну сторони у зобов`язанні).

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 ЦК України передбачено, що Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, якою визначено що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене відповідач відповідно до умов Договору на заміну сторони у зобов`язанні та додатку до нього (Графіку погашення заборгованості) мав сплатити позивачу 280515,69 грн. до 01.06.2012 року

За твердженням позивача, на день подання позовної заяви за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 260045,72 грн.

Відповідно до експертного висновку заявлені до стягнення 260045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996 документально не підтверджені.

Разом з тим, як вбачається з Таблиці 1 Реєстр заборгованості між позивачем та відповідачем за період з 01.09.2010 по 31.07.2020 (Додаткок 1 до висновку) відповідачем 07.10.2010 та 01.12.2010 були здійснені проплати з призначенням платежу сплата реструкторизованої заборгованості за липень 2010 року. Далі проплати по реструктуризації відповідачем не проводились.

Висновок експерта для суду не має заздалегіть встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього кодексу (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Суд не приймає як доказ висновок експерта в частині твердження, що сума 260045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996 документально не підтверджена, оскільки сума зобов`язання визначена сторонами в договорі та графіку реструктуризації, крім того часткові проплати підтверджують визнання відповідачем даних зобов`язань.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 260 045,72 грн заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996 підлягає задоволенню, як така, що підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Щодо вимоги про стягнення 2 917 822,65 грн заборгованості зі сплати орендних платежів за період з червня 2010 р. по липень 2020 р., слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» , орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Частиною 1 та 2 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що згідно з умовами Договору оренди цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія» від 06.09.1996 р. в новій редакції, а саме п. 3.1. - 3.3. сторонами визначено, що орендна плата перераховується до місцевого бюджету м. Вінниці щомісячно, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним місяцем. Орендна плата за базовий Місяць (квітень) при укладанні договору оренди складає 14719,85 (без ПДВ) (додаток №2 до договору). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця. Орендна плата нараховується з моменту підписання акту прийому-передачі «Об`єкту».

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в Таблиці 1 Реєстр заборгованості між позивачем та відповідачем за період з 01.09.2010 по 31.07.2020 (Додаткок 1 до висновку) відповідач частково сплачував орендні платежі, остання часткова оплата була проведена 04.12.2012 року.

Крім того, відповідно до експертного висновку № СЕ-19/102-21/З 808-ЕК від 14.05.2021 заявлені позивачем 2917822,65 грн заборгованості зі сплати орендних платежів по Договору оренди цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія» від 06.09.1996 р. в новій редакції підтверджується документально.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі майна в оренду відповідачу та відсутність повної і своєчасної, за період з червня 2010 по липень 2020 (включно), зі сторони відповідача, оплати за орендоване майно.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2917822,65 грн заборгованості зі сплати орендних платежів по Договору оренди цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія» від 06.09.1996 р. в новій редакції є правомірною та обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів, позивачем заявлено до стягнення 3160211,19 грн пені.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.5. Договору оренди цілісного майнового комплексу «Кінотеатр «Росія» від 06.09.1996 р. в новій редакції, своєчасно несплачені Орендарем суми орендної плати стягуються за весь період заборгованості з пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені проводиться за весь час прострочення виконання зобов`язання до повного проведення розрахунку.

З огляду на даний пункт договору сторонами визначено нарахування пені за весь час прострочення виконання зобов`язання до повного проведення розрахунку.

Відповідно до експертного висновку № СЕ-19/102-21/З 808-ЕК від 14.05.2021 сума пені за прострочення платежів ТОВ «Інтехдоксервіс» передбачена договором та за період з 01.09.2010 по 31.07.2020 складає 3356436,98 грн.

З огляду на викладене вимога позивача про стягнення 3160211,19 грн пені підлягає задоволенню в сумі заявленій позивачем, як така, що відповідає умовам договору та нормам законодавства.

Щодо заявлених позивачем 1 144 240,42 грн - інфляційних втрат та 340 274,53 грн - 3 % річних суд зазначає наступне.

В експертному висновку експертом зазначено, що 3 % річних та інфляційні збитки щодо несвоєчасної сплати оренди по відношенню до ТОВ «Інтехдоксервіс» договором не передбачені.

Разом з тим, згідно зі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

За ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18.

Перевіркою правильності нарахування 1 144 240,42 грн - інфляційних втрат та 340 274,53 грн - 3 % річних судом помилок не виявлено, а розрахунок позивача відповідає нормам законодавства, а тому підлягає задоволенню в сумі заявленій позивачем.

З огляду на викладене, суд не приймає як доказ висновок експерта в частині твердження, що 3 % річних та інфляційні збитки щодо несвоєчасної сплати оренди по відношенню до ТОВ «Інтехдоксервіс» договором не передбачені, оскільки нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних передбачені нормою закону.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доводи позивача щодо наявності заборгованості відповідача у визначеному в позовній заяві розмірі підтверджуються письмовими доказами наявними у матеріалах справи.

Всупереч наведеним вище процесуальним нормам відповідач не подав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору та витрати за проведення судової експертизи підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтехдоксервіс" (вул. Соборна, буд. 38, м. Вінниця, 21050, ) на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, 21050, ) 2 917 822,65 грн - заборгованості зі сплати орендних платежів за період з червня 2010 р. по липень 2020 р., 260 045,72 грн - заборгованості за Договором від 24.06.2010 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором оренди від 06.09.1996, 3 160 211,19 грн - пені, 1 144 240,42 грн - інфляційних втрат, 340 274,53 грн - 3 % річних, 117338,92 грн. - відшкодування витрат по сплаті судового збору та 15228,00 грн витрат за проведення судової експертизи.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відому суду адресу електронної пошти позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 07 липня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Соборна, буд. 38, м. Вінниця, 21050)