ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021м. ДніпроСправа № 904/4670/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога", с. Веселе Межівського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 86011,09 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" заборгованість у розмірі 86011,09 грн., з яких: 82506,60 грн. - основний борг, 2668,11 - інфляційне збільшення та 836,38 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ТП-306-П від 05.11.2020 перевезення вантажів автомобільним транспортом, в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги перевезення.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позову. Ухвалу суду від 11.05.2021, в якій запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня одержання ухвали суду подати відзив на позов, отримана відповідачем 18.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору перевезення вантажів автомобільним транспортом, строк дії договору, порядок надання послуг, порядок та строк оплати наданих послуг, наявність прострочення оплати за надані послуги, періоди прострочки.

Так, судом встановлено, що 05.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перемога" (замовник) укладено договір №ТП-306-П перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до п.1.1 якого перевізник зобов`язується на протязі усього строку дії цього договору за завданням замовника у встановлені строки приймати і доставляти довірений йому замовником вантаж автомобільним транспортом до пункту призначення та видати його особі, яка має раво на одержання вантажу замовника, а замовник зобов`язується оплачувати належним чином надані перевізником послуги.

Згідно з п. 2.1 договору перевізник здійснює перевезення вантажів на підстав письмової заявки, у якій сторони узгоджують всю необхідну для виконання умов цього договору інформацію, а саме: найменування замовника, найменування, характеристика, кількість вантажу адреси, дата та час (години) завантаження та розвантаження вантажу; найменування та реквізити вантажоодержувача, вартість послуги.

Заявка на перевезення вантажів подається замовником не менше, ніж за одну добу до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. У разі направлення перевізником на адресу замовника підписану уповноваженою особою перевізника отриманої заявки така заявка вважається погодженою сторонами і прийнятою до виконання перевізником. Сторони домовилися, що передача заявок і інших документів за цим договором може здійснюватися за допомогою електронної пошти. (п.п.2.2, 2.3 договору).

У відповідності з п. 4.1 договору надання послуг по цьому договору фіксується двостороннім актом виконаних робіт (послуг), який складається у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, підписується уповноваженими представниками перевізника і замовника, засвідчується печатками сторін та повинен містити наступну інформацію: найменування замовника, найменування вантажу, дата і маршрут(и)/відстань перевезення, марка автомобіля, державний номер автомобіля і причепу, номер товарно-транспортної накладної, вартість перевезення.

Загальна сума договору складається із сум вартостей підписаними обома сторонами актів виконаних робіт (послуг). Вартість послуг зазначається та узгоджується сторонами безпосередньо у заявці до початку перевезення вантажу (п.п. 4.2, 4.3 договору).

Пунктом 4.4 договору передбачено, що надані послуги з перевезення підтверджуються товарно-транспортною накладною, актом виконаних робіт (послуг) і документами, що підтверджують передавання вантажу вантажоодержувачу з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу згідно чинного законодавства України.

У відповідності з п. 4.6 договору замовник оплачує послуги з перевезення на підставі виставленого перевізником рахунку-фактури протягом 20 банківських днів з моменту передавання вантажу вантажоодержувачу, але у будь-якому випадку не раніше надання перевізником усіх документів згідно п.п.4.5, 4.8 цього договору та реєстрації податкової накладної чи/або розрахунку коригування, виписаної(их) на відповідні надані послуги чи/або виконані роботи у відповідності до вимог діючого законодавства України, і з урахуванням п.п.5.3, 5.4.1 цього договору.

Підставою для виставлення рахунка-фактури є дані підписаного сторонами акту виконаних робіт (послуг), відмітки замовника у супровідних документах, а також акти, складені для підтвердження фактів, які можуть бути підставою для покладення на перевізника матеріальної відповідальності (п.4.7 договору).

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 05.11.2021, але у будь-якому випадку до повного належного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.

05.11.2020 сторонами підписано додаткову угоду, відповідно до п.1 якого вартість перевезення добрив за маршрутом: смт. Васіщево, Харківська область с. Богданівна Межівський район складає 500,00 грн. за тонну з ПДВ.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані:

- акт надання послуг №515 від 15.11.2020 на суму 40003,20 грн., товарно-транспортні накладні №2003 від 11.11.2020, №2004 від 11.11.2020;

- акт надання послуг №549 від 24.11.2020 на суму 42503,40 грн., товарно-транспортні накладні №2011 від 17.11.2020, №2012 від 17.11.2020.

Також позивачем виставлені на оплату рахунки№515 від 15.11.2020 на суму 40003,20 грн., №549 від 24.11.2020 на суму 42503,40 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем не оплачені надані послуги, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 82506,60 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Згідно з ч.1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору (п.4.6) строк оплати є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості у розмірі 82506,60 грн. відповідач не надав, доводів, наведених позивачем в обґрунтування позову не спростував.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем станом 31.01.2021 у розмірі 82506,60 також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, підписаним обома сторонами (а.с.25).

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 82506,60 грн. є вірогідними для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором перевезення.

Крім основного боргу, позивач заявив до стягнення 3% річних в сумі 836,38 грн. та інфляційне збільшення у сумі 2668,11 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних та інфляційного збільшення судом встановлено, що позивачем неправильно визначені періоди початку прострочки, так як умовами договору, зокрема, у п.4.6, встановлено, що оплата здійснюється протягом 20 банківських днів з моменту передавання вантажу вантажоодержувачу, проте, позивач починає нарахування через 20 календарних днів від дати підписання акту приймання передачі наданих послуг.

Відтак строк оплати настав 11.12.2020 на суму 40003,20 грн. та 22.12.2020 на суму 42503,40 грн.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 788,63 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає наступне.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

З огляду на правові висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у пункті 25 мотивувальної частини цієї постанови, про те, що якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова нараховується в залежності від математичного округлення часу прострочення у неповному місяці, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18 та від 17.10.2018 у справі №916/1883/16, про те, що якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до боржника (відповідача) відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат, судом виявлено, що позивачем не враховано даної правової позиції, та у грудні 2020 року нараховано індекс інфляції на загальну суму боргу (82506,60 грн.), в той час як за грудень 2020 року індексації підлягала лише сума в розмірі 40003,20 грн. строк оплати якої настав 11.12.2020.

Відтак, вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 2268,41 грн.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 85563,64 грн., з яких 82506,60 грн. основний борг, 788,63 грн. 3% річних та інфляційних втрат 2268,41 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 2258,19 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" про стягнення заборгованості у розмірі 86011,09 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" (52930, Дніпропетровська область, Межівський район, с. Веселе, вул. Центральна, 74, ідентифікаційний код 30927164) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейд" (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6, ідентифікаційний код 32745802) основний борг у розмірі 82506,60 грн. (вісімдесят дві тисячі п`ятсот шість грн. 60 коп.), 3% річних у розмірі 788,63 грн. (сімсот вісімдесят вісім грн. 63 коп.), інфляційне збільшення у розмірі 2268,41 грн. (дві тисячі двісті шістдесят вісім грн. 41 коп.) та судовий збір у розмірі 2258,19 грн. (дві тисячі двісті п`ятдесят вісім грн. 19 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано - 07.07.2021

Суддя О.М. Крижний