ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа №921/479/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

явка представників сторін:

від позивача: Коляда Д.І. адвокат ордер серія АС № 1018768 від 02.06.2021

від відповідача: не з`явилися;

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит Сервіс" за № 865 від 26.03.2021

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2021 суддя: Боровець Я.Я., м. Тернопіль, ухвалу підписано 17.03.2021

про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 921/479/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит Сервіс", смт. Люблинець Волинська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн", м. Тернопіль

про стягнення штрафу у розмірі 17 746,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

17.07.2020 в Господарський суд Тернопільської області звернулось зовариство з обмеженою відповідальністю "Негабарит Сервіс" (далі по тексту ТОВ "Негабарит Сервіс") з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Адемн" (далі по тексту ТОВ "Адемн") про стягнення штрафу у розмірі 17 746,00 грн.

Вказаний позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови договору заявки на міжнародне перевезення вантажу № 13 від 09.04.2020.

Правовими підставами позову зазначено ст.ст. 11, 525, 526, 610, 615, 626-629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 217, 218, 230, 231, 307 Господарського кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2021 призначено у справі №921/479/20 судову комп`ютерно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено відповідні питання. Проведення судової експертизи доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Повідомлено експерта про передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову від виконання покладеного судом обов`язку. Зобов`язано ТОВ "Адемн" здійснити оплату за проведення призначеної судом експертизи згідно пред`явленого експертною установою рахунку і докази такої оплати надати суду. Провадження у справі №921/479/20 зупинено до закінчення проведення судової експертизи. Зобов`язано експертну установу надіслати експертний висновок у Господарський суд Тернопільської області негайно після проведення дослідження та його копії сторонам.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи у справі, з врахуванням існування між сторонами спору щодо стягнення штрафу у розмірі 30% вартості транспортних послуг, який передбачений п. 10 додаткових умов, а також встановлення факту підписання додаткових умов до договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу за №13 від 09.04.2020 та їх надсилання на електронну адресу ТОВ "Адемн", що входить до предмету дослідження у цій справі та потребує спеціальних знань експерта.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та передати справу до Господарського суду Тернопільської області для продовження розгляду по суті позовних вимог за наявними в матеріалах справи доказами.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що:

1)судом першої інстанції порушено ч. 6 ст. 233 ГПК України, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали виготовлено по спливу двох місяців з моменту її проголошення;

2)місцевий господарський суд безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки не врахував, що призначення судом експертизи не є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі;

3)призначення судом першої інстанції експертизи за клопотанням відповідача без жодної спроби отримати висновок експерта за його особистим зверненням є проявом порушення змагальності сторін;

4)клопотання відповідача про призначення експертизи не містить обґрунтування неможливості надати експертний висновок у встановлені судом строки, з урахуванням обсягу доказів по справі та тривалості судового розгляду;

5)зі змісту оскаржуваної ухвали, не вбачається, переліку матеріалів, що надаються судом на дослідження, з чого слідує, що експерт Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз повинен самостійно їх зібрати, що суперечить п.п. 2.3.2, 2.3.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз

6)судом першої інстанції порушено п. 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, оскільки невірно визначено експертну установу якій доручено проведення судової експертизи. Вважає, що суд мав би визначити Львівський або Київський науково-дослідний інститут для проведення судової експертизи.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач погодився з висновками місцевого господарського суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваній ухвалі.

В судове засідання 15.06.2021 з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, а тому в порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за його відсутності.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними в справі доказами.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2021 та направити справу для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, вбачається, що судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України Про судову експертизу).

Згідно з ст. 98 ГПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2)жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України (заява №61679/00 від 01 червня 2006 року).

Судами встановлено, що предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача штрафу у розмірі 17 746,00 грн. у зв`язку з порушенням останнім умов договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу № 13 від 09.04.2020. Зазначений штраф передбачений п. 10 додаткових умов до договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу № 13 від 09.04.2020.

При цьому, відповідачем заперечує, що підписував додаткові умови до договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу за №13 від 09.04.2020, оскільки на електронну адресу ТОВ "Адемн" таких додаткових умов ТОВ "Негабарит Сервіс" не надсилав.

Разом з тим, зважаючи, що твердження учасників вказаного спору щодо підписання договору заявки на міжнародне перевезення вантажу №13 від 09.04.2020, зокрема кількості аркушів є взаємно суперечливими. Так, позивач стверджує, що спірний договір підписано на двох аркушах, в тому числі додаткові умови. Проте, відповідач даний факт заперечує, зазначає, зі сторони ТОВ "Адемн" підписувався лише договір - заявка, тобто на одному аркуші, оскільки додаткові умови до договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу за №13 від 09.04.2020 на електронну адресу ТОВ "Адемн" не надсилалися, а тому і не підписувалися.

Отже, в межах даної справи між учасниками судового процесу існує спір стосовно підписання договору-заявки, а саме додаткових умов до договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу за №13 від 09.04.2020 та їх надсилання.

Беручи до уваги вказані вище обставини, з метою прийняття законного, обґрунтованого та мотивованого рішення у цій справі, з огляду на існування між сторонами спору щодо стягнення штрафу у розмірі 30% вартості транспортних послуг, який передбачений п. 10 додаткових умов, а також встановлення факту підписання додаткових умов до договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу за №13 від 09.04.2020 та їх надсилання на електронну адресу ТОВ "Адемн", що входить до предмету дослідження у цій справі, а також з огляду на наявність сукупності умов, визначених ст.ст. 99, 107 ГПК України, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про призначення судово комп`ютерно-технічної експертизи з метою повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, та залучення спеціальних знань експерта.

Суд звертає увагу на те, що експертиза - це дослідження на вимогу суду поданих ним об`єктів, яке провадиться експертами на базі спеціальних знань і на науковій основі з метою одержання даних про факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заперечення апелянта про те, зі змісту оскаржуваної ухвали, не вбачається, переліку матеріалів, що надаються судом на дослідження, спростовано п. 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, за змістом якого експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

З огляду на предмет доказування у цій справі, дослідивши наявні у справі докази, якими позивач обґрунтовує стягнення з відповідача штрафу у розмірі 17 746,00 грн. у зв`язку з порушенням останнім умов договору - заявки на міжнародне перевезення вантажу № 13 від 09.04.2020, проаналізувавши поставлені на вирішення експертизи питання, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду про призначення у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи відповідає вимогам закону, а підстави для її скасування відсутні.

З огляду на це спростовуються доводи апелянта про те, що клопотання відповідача про призначення експертизи не містить обґрунтування неможливості надати експертний висновок у встановлені судом строки, з урахуванням обсягу доказів по справі та тривалості судового розгляду.

Суд відхиляє покликання апелянта на те, що призначення судом першої інстанції експертизи за клопотанням відповідача без жодної спроби отримати висновок експерта за його особистим зверненням є проявом порушення змагальності сторін, оскільки в силу ч. 1 ст. 99 ГПК України суд може призначити експертизу і з власної ініціативи.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції порушено п. 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, оскільки невірно визначено експертну установу якій доручено проведення судової експертизи, не спростовує наявність правових підстав для її призначення, а тому відхиляються апеляційним господарським судом.

Щодо зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, у випадку призначення судом експертизи.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу на час проведення експертизи (п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Беручи до уваги те, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у справі призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до експертної установи, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, місцевий господарський суд у цьому випадку скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (ч. 1 ст. 228 ГПК України), що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідної ухвали.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі №910/9883/17.

Разом з цим, спростовуються посилання скаржника на те, що призначення судом експертизи не є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі.

Покликання скаржника на те, що судом першої інстанції порушено ч. 6 ст. 233 ГПК України, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали виготовлено по спливу двох місяців з моменту її проголошення, не впливає на суть оскаржуваної ухвали, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що за результатами аналізу питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, у питаннях вичерпності висновків суду суд апеляційної інстанції враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні від 28.10.2010 в справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, апеляційний господарський суд вважає, що ним наведено аргументи та мотиви щодо всіх визначальних доводів апеляційної скарги у світлі конкретних обставин справи та в залежності від характеру судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.

Скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі, відтак, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 2 270,00 грн., який сплачений згідно з платіжного доручення №9216 від 29.03.2021 у відповідності до Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит Сервіс" за № 865 від 26.03.2021 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2021 у справі №921/479/20 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Матущак О.І.

Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 05.07.2021.