УХВАЛА

08 липня 2021 року

м. Київ

Справа № 909/993/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О. Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Різдвяний"

на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 02.02.2021

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021

у справі за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Різдвяний" (далі - ОСББ)

про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації ОСББ,

В С Т А Н О В И В:

1. 10.06.2021 ОСББ звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 02.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у частині вимоги про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ від 22.07.2020 у позові відмовити, а у частині скасування державної реєстрації ОСББ - закрити провадження у справі за відсутністю спору.

2. Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

3. Частиною 2 ст. 292 ГПК передбачено, що якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених ст. 290 цього Кодексу, то така скарга залишається без руху.

4. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

5. Відповідно до ч. 2 ст. 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 310 цього Кодексу.

6. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз. 2 п. 5 ч. 2 ст. 290 цього Кодексу).

7. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

8. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 290 цього Кодексу). Cкаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

9. Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

10. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

11. При цьому, необхідно враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК відкриття касаційного провадження через не дослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

12. Отже системний аналіз наведених положень ГПК дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 287 ГПК, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (підпункти) ч. 2 ст. 287 ГПК як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

13. Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) ст. 287 ГПК, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

14. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених п. п. 1- 3 ч. 2 ст. 287 ГПК, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

15. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/17, п. 40 постанови від 16.05.2018 № 910/24257/16).

16. Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що підставою для оскарження судових рішень є п.?2 ст. 297 ГПК, одночасно зазначивши, що в оскаржуваних рішеннях суди застосували норми матеріального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 916/964/19.

17. Разом з тим, стаття 297 ГПК регулює питання приєднання до касаційної скарги та не передбачає підстав касаційного оскарження судових рішень, що, у свою чергу, врегульовано у ч.2 статті 287 ГПК.

18. Така підстава касаційного оскарження як застосування судами норми матеріального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК.

19. Однак, усупереч вимогам ст. 290 ГПК та безпосередньо вимогам п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК, скаржник не зазначив висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

20. Так, скаржник посилаючись на постанову Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 916/964/19, до матеріалів касаційної скарги долучив ухвалу Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 916/964/19 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

21. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 16.02.2021 прийняла до розгляду справу № 916/964/19; на день подання касаційної скарги постанова Верховного Суду у справі не ухвалена, а тому посилання скаржника саме на постанову Верховного Суду у справі № 916/964/19 є помилковим.

22. Інших підстав касаційного оскарження, окрім п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК, скаржник у касаційній скарзі не навів.

23. Окрім цього, згідно ст. 291 ГПК особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

24. Скаржник до матеріалів касаційної скарги долучив опис вкладення про відправку поштової кореспонденції (копії касаційної скарги) на ім`я ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 з відбитком штампу органу поштового зв`язку, датованого 10.06.2021.

25. З наведеного вбачається, що відправником (скаржником) на описі вкладення зазначено неповну поштову адресу одержувача (відповідача), без зазначення номеру будинку, що відповідно, може мати наслідком невручення поштового відправлення.

26. Також, скаржник не долучив розрахункового документа (фіскального чека) на підтвердження здійснення поштової операції з прийняття відправлення уповноваженою особою відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

27. Тому скаржнику також необхідно надати суду належні докази направлення копії касаційної скарги на адресу відповідача, а саме: опис вкладення з правильно вказаною адресою сторони, якій надсилався лист, та фіскальний чек.

28. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту подання касаційної скарги.

29. Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

30. З огляду на залишення касаційної скарги без руху, клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень залишається без розгляду до усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Різдвяний" на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 02.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 залишити без руху.

2. Надати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Різдвяний" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Квартал Різдвяний", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Кібенко