Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/747/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання відсутнім права власності та визнання права власності на земельну ділянку

за участю представників сторін:

від позивача: Данильченко О.О.;

від відповідача: Петровець В.В.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, банк) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Миляцької сільської об`єднаної територіальної громади (далі - відповідач), в якому просить визнати відсутнім за Миляцькою сільською об`єднаною територіальною громадою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі відумерлості, та визнати за АТ КБ "Приватбанк" право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідно до приписів ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, має бути АТ КБ "Приватбанк" та це право повинно бути зареєстровано за останнім у відповідних реєстрах. Проте, претендувати на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га може Миляцька сільська об`єднана територіальна громада, у зв`язку з чим позивач заявляє вимогу про визнання відсутнім за Миляцькою сільською об`єднаною територіальною громадою права власності на вказану земельну ділянку на підставі відумерлості та про визнання права власності на вищезазначену земельну ділянку за АТ КБ "Приватбанк".

Ухвалою від 28.07.2019 р. позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Миляцької сільської об`єднаної територіальної громади про визнання відсутнім права власності та визнання права власності на земельну ділянку - залишено без руху, та запропоновано Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом зазначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки та подати суду докази сплати (доплати) судового збору за подання позовної заяви за майнову вимогу у встановленому законом розмірі.

10 серпня 2020 року від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" надійшла заява про усунення недоліків, зі змісту якого вбачається, що АТ КБ "Приватбанк" не має в розпорядженні відомостей про нормативно - грошову оцінку земельної ділянки, на яку просить визнати право власності.

Розпорядженням керівника апарату від 18.08.2020 р. №01-04/44/2020 в зв`язку з перебуванням судді Романюка Р.В., станом на 18.08.2020 року у відпустці, з метою недопущення порушення строків розгляду вищевказаної справи відповідно до пунктів 2.3.49-2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/747/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 року справу № 918/747/20 передано судді Романюк Ю.Г.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.09.2020 року.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року задоволено клопотання представника АТ КБ "Приватбанк" про участь у судовому засіданні 29.09.2020 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року відкладено розгляд справи на 13.10.2020 року та доручено Господарському суду Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, зал ВКЗ, забезпечити проведення судового засідання у справі №918/747/20, яке відбудеться 13.10.2020 року о 16:00 год.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року призначено у справі № 918/747/20 судову земельно-технічну експертизу. Проведення судової експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Поставлено перед судовим експертом наступне питання: Яка вартість земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , станом на 2020 рік? Провадження у справі № 918/747/20 зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Рівненське відділення Гаврилюк Т.І. - задоволено. Уточнено експертне питання, а саме: Яка вартість земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , станом на 27 липня 2020 року?

16 квітня 2021 року до Господарського суду рівненської області з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №918/747/20 з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи, в якому зазначено, що ринкова вартість земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , станом на 27 липня 2020 року становить 43 523,00 грн. без ПДВ.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року поновлено провадження у справі № 918/747/20. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/747/20 на 30 днів - до 03 червня 2021 року включно. Розгляд справи призначено на "11" травня 2021 року.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 918/747/20. Призначено справу до судового розгляду по суті на "01" червня 2021 року.

Ухвалою від 01.06.2021 року розгляд справи відкладено на 16.06.2021 року.

В судове засідання з представник відповідача в режимі відоконференції не з`явився, однак 11.06.2021 року надіслав на електронну адресу суду заперечення проти позову зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки юридичної особи як Миляцька сільська об`єднана територіальна громада ніколи не існувало. Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за ідентифікаційним кодом юридичної особи 40131743 з 20 листопада 2015 року зареєстровано Миляцьку сільську раду Дубровицького району Рівненської області. Відповідно до постанови Верховної ради України від 17 липня 2020 року №807- IX "Про утворення та ліквідацію районів" Дубровицький район був ліквідований, а тому Миляцька сільська рада увійшла до складу Сарненського району. Виходячи з цього Миляцька сільська рада Дубровицького району перереєструвалася в Миляцьку сільську раду Сарненського району, а ідентифікаційний код юридичної особи 40131743 не змінювався.

Ухвалою від 16.06.2021 року замінено відповідача по справі № 918/747/20 - Миляцьку сільську об`єднану територіальну громаду (Миляцьку сільську раду Дубровицького району Рівненської області) (34133, Рівненська обл., Дубровицький р-н, с. Миляч, вул. Василевського, буд. 122 Б, ) на Миляцьку сільську раду Сарненського району Рівненської області (34133, Рівненська обл., Дубровицький р-н, с. Миляч, вул. Василевського, буд. 122 Б, ) та відкладено розгляд справи на 30.06.2021 року.

30 червня 2021 року представник відповідача надіслав на електронну адресу суду заперечення проти позову, зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що до АТ КБ "Приватбанк" може переходити право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, на умовах оренди. Крім того, зазначено, що відповідно до абзацу третього статті 1277 Цивільного кодексу України заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених у запереченнях.

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами та учасниками судового розгляду документи і матеріали справи в сукупності, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

30.11.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк" (тепер АТ КБ "Приватбанк") було укладено іпотечний договір № ROR0GI, посвідчений приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Мелех О.П. та зареєстровано в реєстрі №5362 (а.с.12-17).

Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: будинок зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного договору іпотеки АТ КБ "Приватбанк" 15.09.2016 року набув право власності на житловий будинок, з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2020 року (а.с. 18-22).

Як зазначає позивач, 30.10.2018 року, здійснюючи інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, представник банку дізнався, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (адреса нерухомого майна, на яке банк набув право власності на підставі застереження в договорі іпотеки) належить на праві власності ОСОБА_1 . Дата реєстрації права власності за ОСОБА_1 невідома, а отже позивачеві наразі невідомо, чи набув ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку після укладення іпотечного договору чи до, і приховав зазначений факт від позивача, іпотекодержателя.

З огляду на вищезазначене, АТ КБ "Приватбанк" у травні 2019 року звертався до Дубровицького районного суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності та визнання права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0035 (Справа №560/714/19), однак в ухвалі суду від 30.05.2019 року зазначено, що згідно отриманої судом інформації від Миляцької сільської об`єднаної територіальної громади Дубровицького району Рівненської області за №535-22 від 27 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №24 від 12 березня 2016 року). У зв`язку з цим АТ КБ "Приватбанк" відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с. 26).

В подальшому, з метою пошуку спадкоємців та недопущення порушення прав та свобод АТ КБ "Приватбанк", останній звертався до приватних нотаріусів Дубровицького районного нотаріального округу Таборовець Миколи Івановича та ОСОБА_2 із адвокатськими запитами (а.с. 27-32), в яких просив надати інформацію:

- чи заводилась спадкова справа після померлого ОСОБА_1 ?

- чи звертались з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємці померлого ОСОБА_1 ?

- надати відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , а також які вже прийняли спадщину?

30 січня 2021 року від приватного нотаріуса Таборовець Миколи Івановича на адресу АТ КБ "Приватбанк" надійшла відповідь на запит № 20/01-16 відповідно до змісту якої АТ КБ "Приватбанк" не віднесений до переліку осіб, котрим нотаріус вправі надати довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса (а.с. 33).

Позивач також зазначає, що лист-відповідь від приватного нотаріуса Мелех Олени Петрівни не надходив.

З вищенаведеного вбачається, що позивачу не вдалось отримати інформацію про осіб, які могли прийняти в спадщину земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач сиверджує, що відповідно до приписів ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га, має бути АТ КБ "Приватбанк" та це право повинно бути зареєстровано за останнім у відповідних реєстрах.

Проте, на думку позивача, претендувати на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 га може Миляцька сільська об`єднана територіальна громада, у зв`язку з чим позивач заявляє вимогу про визнання відсутнім за Миляцькою сільською об`єднаною територіальною громадою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212.га. на підставі відумерлості та про визнання права власності на вищезазначену земельну ділянку за АТ КБ "Приватбанк".

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з даним позовом та є предметом спору у справі, що розглядається.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог учасників судового процесу, дотримуючись принципів об`єктивної істини, добросовісності, розумності та справедливості суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Cудом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з визнанням відсутнім права власності на земельну ділянку на підставі відумерлості та з визнанням права власності на земельну ділянку, регулювання яких здійснюється ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ЦК України тощо.

Таке врегулювання створює в цих відносинах правовий порядок, який вимагає від їх суб`єктів певної правової поведінки.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 30.11.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк" (тепер АТ КБ "Приватбанк") було укладено іпотечний договір № ROR0GI, посвідчений приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Мелех О.П. та зареєстровано в реєстрі №5362.

На підставі зазначеного договору іпотеки АТ КБ "Приватбанк" 15.09.2016 року набув право власності на житловий будинок, з надвірними будівлями, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2020 року (а.с. 18-22).

30 жовтня 2018 року позивачу стало відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212 та, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (адреса нерухомого майна, на яке банк набув право власності на підставі застереження в договорі іпотеки) належить на праві власності ОСОБА_1 . Дата реєстрації права власності за ОСОБА_1 невідома, а отже позивачеві наразі невідомо, чи набув ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку після укладення іпотечного договору чи до, і приховав зазначений факт від позивача, іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №24 від 12 березня 2016 року), отже строк для прийняття спадщини сплинув 11.09.2016 року.

Згідно з частиною 4 статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У частині 1 статті 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до вимог ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права та обов`язки переходять до спадкоємців, тобто відбувається заміна кредитора в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Таким чином, Цивільний кодекс України не ототожнює спадкоємця з територіальною громадою в особі органу місцевого самоврядування, до якої переходить у власність відумерла спадщина за рішенням суду. Самі по собі правила спадкування на громаду, до якої перейшло відумерле майно, не розповсюджуються.

Разом з цим, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 1277 Цивільного кодексу України заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця.

На виконання вимог ухвали суду від 25.07.2020 року від приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Таборовець Миколи Івановича надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що відповідно до інформації зі Спадкового реєстру за №61931049 від 05.10.2020 року, спадкова справа відносно померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводилась.

Окрім того, ухвала суду від 25.07.2020 року, яка була адресована приватному нотаріусу Дубровицького районного нотаріального округу Мелех Олені Петрівні, повернулася до суду з відміткою поштового зв`язку "Адресат помер".

Як встановлено судом, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач та/або позивач зверталися до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою, що не заперечувалось сторонами у судових засіданнях.

З огляду на вищезазначене, суд вважає позовні вимоги недоведеними та необгрунтованими, оскільки спірне майно не визнано відумерлим в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України і відповідач не набув прав та обов`язків щодо спірної земельної ділянки відповідно до діючого законодавства, а тому і вимоги до відповідача про визнання відсутнім за Миляцькою сільською радою Сарненського району Рівненської області права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0035 загальною площею 0,1212.га. на підставі відумерлості та про визнання права власності на вищезазначену земельну ділянку за АТ КБ "Приватбанк" - є передчасними.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, взятих судом до уваги тверджень сторін та досліджених доказів, а також беручи до уваги той факт, що позивач не довів свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу в контексті заявлених ним позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання відсутнім права власності та визнання права власності на земельну ділянку.

При цьому суд зважає на висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в частині сплати судового збору за позовом та оплати вартості судової експертизи залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 13, 73-80, 86, 123, 129, 196, 202, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання відсутнім права власності та визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 06 липня 2021 року.

Суддя Романюк Ю.Г.