ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

05 липня 2021 р. Справа № 902/90/21

Господарський суд Вінницької області в складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Право О.П." (вул.Пирогова, 76Б, офіс. 132, м. Вінниця, 21037; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд" (вул. Заводська, 1, с. Северинівка, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23126; )

про банкрутство

за участю :

ТОВ "Мега-Буд Україна" : Арустамян А.Е.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/90/21 за заявою ТОВ "Юридична фірма "Право О.П." до ТОВ "Конкорд" про банкрутство.

Ухвалою від 03.03.2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конкорд"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Комлика І.С.; призначено попереднє засідання у даній справі.

05.03.2021 року на веб-сайті ВГСУ оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі № 902/90/21 про банкрутство ТОВ "Конкорд", встановлено строк на подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

06.04.2021 року до суду надійшла заява ТОВ "Мега-Буд Україна" № МБ-02/04/21-1 від 02.04.2021 року (вх. № 01-36/297/21) про визнання кредиторських вимог в розмірі 491 358,80 грн. по справі № 902/90/21.

Ухвалою від 08.04.2021 року вказану кредиторську заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.05.2021 року.

25.05.2021 року від арбітражного керуючого Комлика І.С. до суду надійшло клопотання № 02-35/1817 від 24.05.2021 року про відкладення розгляду кредиторської заяви ТОВ "Мега-Буд Україна". У клопотанні також зазначено про необхідність в становленні додаткових фактів та отриманні додаткових документів від кредитора, оскільки зі змісту заяви про грошові вимоги було встановлено, що кредитор першочергово посилається на усну домовленість між боржником та кредитором щодо поставки цегли, а потім в подальшому на укладення договору №ДГ-0000009. Кредитор до заяви надав копію вимоги щодо виконання зобов`язань вих.№МБ-10/07/20-1 від 10.07.2020 року, в якій посилається на договір перевезення вантажів №МБ-15/12-19-1 від 15.12.2019 року та відповідні акти наданих послуг за цим договором.

Проте, до заяви зазначений договір та акти не були надані, та не зазначено підстав, за яких кредитор не може надати вказані документи.

Відтак, для з`ясування наведених обставин виникла необхідність в уточненні та отриманні підтверджуючих документів, в зв`язку з чим розпорядник майна звернувся до кредитора з проханням надати належним чином засвідчені копії документів, а саме: договір перевезення вантажів №МБ-15/12-19-1 від 15.12.2019 року, акти надання послуг: №ОУ-000002 від 03.01.2020 р., №ОУ-000003 від 03.01.2020 р., акт надання послуг №ОУ-0000052 від 21.01.2020 р. Станом на сьогоднішній день відповідь від кредитора не надійшла.

Ухвалою суду від 26.05.2021 року кредиторську заяву призначено до розгляду на 05.07.2021 року.

В судове засідання на визначену дату з`явилась представник заявника. Арбітражний керуючий та інші учасники провадження у даній справі повноважних представників в судове засідання не направили.

В ході розгляду справи представник ТОВ "Мега-Буд Україна" надала пояснення щодо обставин, викладених у кредиторській заяві, підтримала її вимоги та просила задоволити у повному обсязі. Також, представник заявника надала пояснення щодо обставин, на які посилається арбітражний керуючий у своєму клопотанні про відкладення розгляду справи та зазначила, що кредитором було надано відповідь на запит арбітражного керуючого; зазначила, що на документи, що фігурують у клопотанні арбітражного керуючого, кредитор у заяві не посилається та вони не є підставою заявлених кредиторських вимог до боржника.

Суд, заслухавши представника заявника, розглянувши кредиторську заяву ТОВ "Мега-Буд Україна" та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Так, кредиторські вимоги мотивовано, зокрема тим, що 01.01.2019 року між ТОВ "Мега-Буд Україна" (покупець) та ТОВ "Конкорд" (продавець) було укладено договір ДГ - 0000009, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити товар: цегла будівельна марки М-125, М-150; кількість товару згідно з рахунками-фактурами, сформованими на підставі усної чи письмової заявки на товар; ціна на товар визначається продавцем на момент продажу товару та вказується в рахунках-фактурах.

Згідно п. 2.1. договору, товар постачається на умовах самовивезення зі складу заводу-виробника в терміни, погоджені сторонами, в межах дії договору, як одноразово, так і окремими партіями товару.

Згідно п. 2.2. договору, покупець зобов`язаний здійснити передоплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на протязі 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунка-фактури.

Термін постачання товару на умовах даного договору - протягом 3-х календарних днів з моменту оплати (п. 2.3.).

На виконання умов договору, за період з 01.01.2019 року по 22.03.2021 року покупець (кредитор) здійснив продавцю (боржнику) попередню оплату за товар в загальному розмірі 3 963 521,60 грн., що стверджується відповідними платіжними дорученнями та рахунками - фактурами.

Разом з тим, боржник поставив кредитору цеглу будівельну марки М-125, М-150 не у повному обсязі, всього на суму 3 481 002,80 грн.

Відтак, в межах договору поставки № ДГ-0000009 від 01.01.2019 року боржник недопоставив кредитору товар на суму 482 518,80 грн.

В зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за договором № ДГ-0000009 від 01.01.2019 року, кредитор втратив інтерес до отримання цегли будівельної та листом №21/02/21-1 від 12.02.2021 року повідомив боржника про відмову від отримання цегли та вимагав повернення отриманих в якості попередньої оплати коштів в сумі 482 518,80 грн. Даний лист залишено боржником без реагування та задоволення.

Таким чином, станом на дату подання кредиторської заяви, заборгованість боржника перед кредитором за договором поставки № ДГ-0000009 від 01.01.2019 року становить 482 518,80 грн.

Крім того, в межах здійснення господарської діяльності кредитор надавав боржникові послуги з перевезення вантажним автомобільним транспортом, який перебував у кредитора в користуванні на підставі договорів найму (оренди) транспортного засобу від 02.10.2017 року.

Так, зокрема, 21.01.2020 року кредитор на замовлення боржника надав останньому послуги з перевезення, а саме: транспортні послуги по Україні по маршруту с.Северинівка - м. Вінниця, на адресу ТОВ "Будмонтажпроект", що підтверджується товаро-транспортною накладною № К-00000015 від 21.01.2020 року та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000052 від 21.01.2020 року на загальну суму 4 300,00 грн.

10.07.2020 року на адресу боржника кредитором було направлено вимогу з проханням погасити всю існуючу заборгованість, яка залишена боржником без задоволення та реагування.

Враховуючи викладене, заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника в загальному розмірі: 491 358,80 грн., з яких: 486 818,80 грн. боргу та 4 540,00 грн. судового збору та включити відповідні грошові вимоги кредитора до реєстру вимог кредиторів.

На підтвердження обставин, викладених у кредиторській заяві, заявником додано відповідні докази.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як зазначено раніше, на виконання умов договору поставки № ДГ-0000009 від 01.01.2019 року, кредитор перерахував боржнику попередню оплату за товар в загальному розмірі 3 963 521,60 грн.

Однак, боржник здійснив поставку товару частково, на суму 3 481 002,80 грн.

Відтак, боржником непоставленим залишився товар на суму 482 518,80 грн.

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 ГК України).

Так, кредитор листом № 21/02/21-1 від 12.02.2021 року повідомив боржника про відмову від отримання цегли та вимагав повернення отриманих в якості попередньої оплати коштів в сумі 482 518,80 грн. Даний лист залишено боржником без реагування та задоволення.

Таким чином, заборгованість боржника перед кредитором за договором поставки становить 482 518,80 грн.

Водночас, на момент розгляду кредиторської заяви судом, боржником не надано суду доказів на підтвердження належного виконання договору поставки або повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 482 518,80 грн.

Крім того, 21.01.2020 року кредитор на замовлення боржника надав останньому послуги з перевезення, на загальну суму 4 300,00 грн.

10.07.2020 року на адресу боржника кредитором було направлено вимогу з проханням погасити всю існуючу заборгованість, яка залишена боржником без задоволення та реагування.

Боржником також не надано до суду доказів на підтвердження погашення заборгованості за надані послуги в розмірі 4 300,00 грн.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУ з процедур банкрутства) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Приписи ст. 1 КУ з процедур банкрутства передбачають, що грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, за наслідками розгляду вищевказаної заяви, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Мега-Буд Україна" № МБ-02/04/21-1 від 02.04.2021 року (вх.№ 01-36/297/21) про визнання кредиторських вимог у справі № 902/90/21 подана в межах строку встановленого КУ з процедур банкрутства (здана на відправку до органу поштового зв`язку 02.04.2021 року), а тому заявлені кредиторські вимоги в сумі 486 818,80 грн. є конкурсними, підтверджені належними письмовими доказами та підлягають визнанню у повному обсязі.

Також, підлягають визнанню вимоги кредитора у розмірі 4 540,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором.

За змістом п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 64 КУ з процедур банкрутства, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 45, 64 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 18, 234, 235, 236 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву ТОВ "Мега-Буд Україна" № МБ-02/04/21-1 від 02.04.2021 року (вх. № 01-36/297/21) про визнання кредиторських вимог у справі № 902/90/21, повністю.

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Буд Україна" (вул. Максимовича, 10, м. Вінниця, 21036; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд" (вул. Заводська, 1, с.Северинівка, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23126; ) в розмірі 486 818,80 грн. (четверта черга задоволення) та 4 540,00 грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення).

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Комлику І.С. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Конкорд".

4. Копію ухвали направити на відомі суду адреси електронної пошти: ТОВ "Юридична фірма "Право О.П." - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Конкорд" - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражного керуючого Комлика І.С. - ІНФОРМАЦІЯ_3 : ТОВ "Енерго Збут Транс" - , ПП "Інвест Альянс" - і, ТОВ "Мега-Буд Україна" - mega_ ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1

3 - ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , 24000.