УХВАЛА

м. Київ

09.07.2021Справа № 910/8251/21

Суддя Гумега О.В., розглянувши

зустрічну позовну заяву у справі № 910/8251/21 Товариства з обмеженою відповідальністю "Веатекс"

до Міністерства оборони України

про встановлення нікчемності договору та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

УСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веатекс" (відповідач) про стягнення 277 598,88 грн штрафних санкцій (штрафу і пені) за порушення умов Договору про постачання столових приборів і тарілок одноразового використання для потреб військових частин Збройних Сил України № 286/2/20/29 від 13.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

08.06.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

05.07.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Веатекс" (позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до Міністерства оборони України (відповідач за зустрічним позовом) з вимогами:

- встановити нікчемність Договору про постачання столових приборів і тарілок одноразового використання для потреб військових частин Збройних Сил України № 286/2/20/29 від 13.05.2020, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веатекс";

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веатекс" коштів у розмірі 44 487,00 грн.

Зустрічний позов подано з дотриманням строку, встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 4, 5 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви (вх. № 10773/21 від 05.07.2021), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Однак, до зустрічної позовної заяви не додано доказів надсилання її копії та копій доданих до неї документів відповідачеві за зустрічним позовом, що підтверджується Актом Господарського суду міста Києва від 05.07.2021.

Наведене, в свою чергу, свідчить про недотримання позивачем за зустрічним позовом вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Беручи до уваги, що позивачем за зустрічним позовом заявлено одночасно вимоги немайнового та майнового характеру, судовий збір за подання даного позову підлягав до сплати у розмірі, встановленому вищенаведеними приписами Закону України "Про судовий збір".

Однак, до зустрічної позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Наведене, в свою чергу, свідчить про недотримання позивачем за зустрічним позовом вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У тексті зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом посилається на довідки № 1704-8 від 17.04.2020, завантажені 17.04.2020 та 24.04.2020, однак фактично останнім надано у вигляді додатків № 1 та № 6 довідки № 1704-09 від 17.04.2020. Натомість, довідки № 1704-8 від 17.04.2020, завантажені 17.04.2020 та 24.04.2020, до матеріалів зустрічної позовної заяви не додані, що підтверджується Актом Господарського суду міста Києва від 05.07.2021.

Таким чином, зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач за зустрічним позовом має:

- надати докази на підтвердження направлення копії зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу за зустрічним позовом;

- надати докази на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- надати довідки від № 1704-8 від 17.04.2020, завантажені 17.04.2020 та 24.04.2020, або пояснення щодо фактично наданих в якості додатків № 1, № 6 до зустрічної позовної заяви довідок № 1704-09 від 17.04.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом на висновки Верховного Суду щодо такого способу захисту, як встановлення нікчемності правочину, зроблені Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, а саме:

"91. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18)).

92. Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

93. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

94. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18)".

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.02.2021 у справі № 910/1080/20 вказав, що не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину. При цьому Верховний Суд вказав наступне:

"Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Однак, у разі звернення позивача до суду щодо застосування неналежного чи неефективного способу захисту, суд не перевіряє доводи сторін у частині висновку щодо нікчемності спірного договору, не підтверджує і не спростовує його, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного чи ефективного способу захисту".

Керуючись ст. 164, 172, 174, 180, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу за зустрічним позовом спосіб усунення недоліків зустрічної позовної заяви шляхом:

- надання доказів на підтвердження направлення копії зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу за зустрічним позовом;

- надання доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- надання довідок від № 1704-8 від 17.04.2020, завантажених 17.04.2020 та 24.04.2020, або пояснень щодо фактично наданих в якості додатків № 1, № 6 до зустрічної позовної заяви довідок № 1704-09 від 17.04.2020.

3. Встановити позивачу за зустрічним позовом строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача за зустрічним позовом, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем за зустрічним позовом.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.07.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Гумега