номер провадження справи 26/23/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.2021 Справа № 908/1487/21(908/1624/21)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння», (пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 43639634) про забезпечення доказів, до відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 , ідентифікаційний код НОМЕР_10 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 , ідентифікаційний код НОМЕР_11 )

подану в межах справи № 908/1487/21

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння», (пр. Соборний, буд. 158, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 43639634)

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 03.06.2021, зокрема, відкрито провадження у справі №908/1487/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 ст. 7 визначено, що Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Верховного суду у справах про банкрутство від 27.11.2018 Концентрація спорів про витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута, так і кредиторів за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Концентрація спорів про витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута, так і кредиторів.

До Господарського суду Запорізької області в межах позовного провадження щодо витребування майна з чужого незаконного володіння надійшла заява від позивача ТОВ «Прозріння» про забезпечення доказів та клопотання про розгляд заяви без повідомлення інших осіб з посиланням на п. 3 ч. 4 ст. 112 ГПК України.

Предметом позову є витребування земельних ділянок, що належали на праві власності Позивачу та які шляхом шахрайських дій (підробки документів) були передані до статутних капіталів ТОВ «НВК «Нова Хвиля» () та ТОВ «НВК «Перша Хвиля» (), які в подальшому даними юридичними особами були продані фізичним особам відповідачами по справі. Дана обставина за твердженнями позивача і призвела до надкритичної неплатоспроможності та як наслідок звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Реєстраційні дії щодо оформлення договорів купівлі-продажу та внесення відомостей до Реєстру речових прав проводились 15 та 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр Оксаною Станіславівною (Свідоцтво № 2679)

З заяви про забезпечення доказів слідує, що ТОВ «Прозріння» було вчинено спроби самостійно отримати необхідні докази, шляхом надсилання запитів до Приватного нотаріуса, проте такі дії не дали результатів. Так, приватним нотаріусом Скляр О.С. з посиланням на нотаріальну таємницю відповідно до частин 1,2 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено заявнику в наданні запитуваної інформації, яким зокрема було зазначено: Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємною визнається зокрема інформація, яка містить професійну таємницю.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна таємниця сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові права та немайнові права і обов`язки тощо.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» на нотаріуса покладено зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо її діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

У зв`язку з тим, що спір по витребуванню майна стосується саме кінцевих набувачів фізичних осіб відповідачів по справі, у яких зазначені земельні ділянки витребовуються, позивач вважає за необхідне просити суд вжити заходів забезпечення доказів щляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксани Станіславівни копії договорів купівлі-продажу земельних ділянок, інших документів які подавались нотаріусу відповідачами чи їх представниками для вчинення нотаріальних дій, законним власником яких є ТОВ «Прозріння» для їх дослідження в процесі розгляду справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення доказів, суд вважає її обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

За умовами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж.К. та інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголосив, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей", тобто суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно до ч. 2. ст. 110 ГПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 5, 6 та 10 ст. 112 ГПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що збирання і подання заявленого доказу є утрудненим, тому заява позивача відповідно до вимог ст.ст. 110, 112 ГПК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 110-112, 232-235, 247, 250 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння» про забезпечення доказів задовольнити.

2. Витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксани Станіславівни (адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, к. 208, Свідоцтво № 2679) копії нотаріально посвідчених правочинів (договорів купівлі-продажу земельних ділянок), покупцями по яким виступали відповідачі по справі: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_4 ), ОСОБА_6 (іпн. НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (іпн. НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (іпн. НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (іпн. НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (іпн. НОМЕР_10 ), ОСОБА_11 (іпн. НОМЕР_11 ) та були посвідчені приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С.: за договорами від 15.12.2020 року які зареєстровані у реєстрі за номерами: 4146, 4143, 4140, 4156, 4153, 4150, 4137, 4130, 4169, 4166, 4163, 4127, 4160, 4124, 4121, 4118 та договорами від 16.12.2020 року які зареєстровані у реєстрі за номерами: 4217, 4198, 4202, 4221, 4224, 4213, 4228, 4206, 4232;

3. Витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксани Станіславівни (адреса: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, к. 208, Свідоцтво № 2679) копії всіх наявних в її розпорядженні (у справах приватного нотаріуса) документів які були надані сторонами при оформленні договорів купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі але не виключно: документи що підтверджують повноваження продавця та покупця, якщо угоди поводились за участю представників сторін повноваження представників, згоди членів подружжя покупців на укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок, підтвердження проведення оплати за угодами, документи якими було підтверджено відсутність обтяжень, арештів, судових спорів на момент укладання договорів купівлі-продажу.

4. Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, к. 208) в п`ятиденний строк, з дня отримання даної ухвали суду, надати витребувані судом документи до господарського суду Запорізької області.

5. Ухвала про вжиття заходів забезпечення доказів набирає законної сили з 07.07.2021, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

6. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу складено та підписано 07.07.21.

Суддя О.О. Юлдашев