ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Справа№ 910/14244/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Крепеля Д.І. орд. від 12.02.21;

від відповідача: Сорокопуд О.П. дов. від 06.01.21;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державної установи "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 (повний текст складено 23.11.2020)

у справі №910/14244/20 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світодар"

до Державної установи "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України

про зобов`язання здійснити перерахунок,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Світодар" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України (далі - відповідач), у якому просило суд зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДУ "ННЦ "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" НАМН України від 24.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончік І.А та зареєстрованого в реєстрі за № 686, з 17.03.2020 до 20.05.2020 та встановити її на рівні фактичних витрат на утримання майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2019 між сторонами укладено договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 754, 4 кв.м, що розташовані в нежитловій будівлі літ.В - "Віварій" за адресою: м. Київ, вул.Народного ополчення, 5, та, як зазначає позивач, у зв`язку з неможливістю використання об`єкту оренди через запроваджені Урядом України обмеження та заборони, спричинені коронавірусом, позивач звертався до відповідача з проханням зменшити орендну плату, проте, відповідач повідомив про відсутність підстав для зменшення розміру орендної плати.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що відповідач, як балансоутримувач, не отримував жодних роз`яснень від НАМН України, як власника майна, щодо порядку нарахування орендної плати за майно під час карантинних заходів; відсутні підстави для перерахунку орендної плати за період з 17.03.2020 по 20.05.2020, оскільки позивач лише в липні 2020 повідомив про припинення господарської діяльності з надання медичних послуг, а отже, була відсутня можливість здійснити спільне обстеження орендованого приміщення з метою отримання доказів призупинення орендарем діяльності на об`єкті оренди за вказаний період та скласти відповідний акт комісійного обстеження; позивач не обґрунтував період, за який просить зробити перерахунок, та не зазначив на рівні яких саме фактичних витрат треба встановити розмір орендної плати; також відповідач посилався на листи Фонду державного майна України щодо порядку звільнення орендарів від орендної плати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12 листопада 2020 року позов задоволено.

Зобов`язано Державну установу "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДУ "ННЦ "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" НАМН України від 24.05.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А та зареєстрованого в реєстрі за № 686, за період з 17.03.2020 до 20.05.2020 та встановити її на рівні фактичних витрат на утримання майна.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Державна установа "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України 16.12.2020 звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки серед незаборонених видів діяльності під час карантину є і діяльність позивача (медична практика); у фінансовій звітності відповідача зазначено лише одного працівника; після отримання рішення з`ясувалось, що позивач не має ліцензії на здійснення медичної практики; позивач не міг припинити з 11.03.2020 господарську діяльність з надання медичних послуг та здійснення медичної практики, оскільки він її не розпочинав з моменту оренди приміщень, а лише здійснював і закінчував здійснення ремонту; постановою КМУ від 15.07.2020 №611 "Деякі питання орендної плати за державне майно під час дії карантину" чітко встановлює період, який вона охоплює, а діяльність позивача не входить до переліку діяльності, яка передбачена вказаною постановою; позивач з 11.03.2020 по 27.07.2020 не звертався до відповідача з проханням звільнити чи зменшити орендну плату, у вказаний період і станом на сьогодні позивачем здійснювався ремонт приміщень, що підтверджується показниками лічильників.

Позивачем подані пояснення, у яких він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що між сторонами укладені два договори оренди приміщень (від 24.05.2019 та від 04.11.2019), які однакові за змістом, але стосуються різних приміщень, і по другому договору набрало законної сили рішення (справа №910/14244/20) про задоволення аналогічного позову; доводи апелянта про те, що позивач не здійснював господарську діяльність в орендованих приміщеннях, підтверджуються матеріалами справи; для отримання ліцензії на здійснення медичної практики необхідно провести відповідний ремонт у приміщеннях для дотримання визначених санітарно-гігієнічних вимог; внаслідок запровадження карантинних обмежень не було можливості завершити ремонтні роботи на площах, що відведені під медичну практику та отримати ліцензію; і позивач і відповідач не заперечують, що фактичне використання приміщень не відбувалось; постанова КМУ від 15.07.2020 №611 набрала чинності 17.07.2020, а спірні правовідносини охоплюються періодом з 17.03.2020 по 20.05.2020, тому вказана постанова не підлягає застосуванню.

Під час розгляду справи позивачем було подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі №910/13158/20, на яку він посилався у поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі та просила її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 24 березня 2019 року між Державною установою "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світодар", як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДУ "ННЦ "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" НАМН України, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А та зареєстрованого в реєстрі за №686, умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення загальною площею 754,4 кв.м., що розташовані в нежитловій будівлі літ. В - "Віварій" (а саме: частина І-го поверху будівлі, загальною площею 376, 3 кв.м. та частина ІІ-го поверху будівлі, загальною площею 378, 1 кв.м., що складають 23/100) частин нежитлової будівлі, позначеної в технічній документації під літерою В, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, будинок 5 (надалі майно), що передане в оперативне управління орендодавцю на підставі Постанови Президії Національної Академії медичних наук України №3/4 від 17.05.2008 року та знаходиться на балансі орендодавця.

Відповідно до п. 1.2 договору, майно передається в оренду з метою здійснення та розміщення (згідно додатків № 4 та № 5 пункту ІІ договору оренди):

- медичної практики (центр цереброваскулярних хвороб) - 372, 5 кв.м.;

- офісних приміщень (кабінети директора, бухгалтерії, тощо) - 70,8 кв.м.;

- іншого використання (коридори, туалети, душові, складські, тощо) - 311, 1 кв.м.

Згідно п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати нотаріального посвідчення договору, підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 договору визначено, що орендна плата за користування майном визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (квітень 2019 року) - 123 983, 28 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинному законодавством.

Відповідно до п. 3.3 договору, експлуатаційні витрати, відшкодування за спожиті комунальні послуги та податку на землю сплачуються орендарем додатково відповідно до окремо укладеного між сторонами договору. Усі витрати за користування телефонами, послугами інтернет сплачуються орендарем самостійно.

За умовами п. 5.1.10 договору, орендар зобов`язаний забезпечувати доступ в приміщення працівників орендодавця для необхідного огляду та перевірки використання орендованого приміщення у відповідності до умов цього договору.

Цей договір укладений строком на десять років та діє з 24.05.2019 по 22.05.2029 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору оренди після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, цей договір вважається подовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, але за умови отримання письмового дозволу НАМН України. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 10.1 договору).

24.05.2019 позивачем та відповідачем складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 754,4 кв.м., які розташовані в нежитловій будівлі літ. В - "Віварій" (а саме: частина І-го поверху будівлі, загальною площею 376, 3 кв.м. та частина ІІ-го поверху будівлі, загальною площею 378, 1 кв.м. (інвентарний номер згідно витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності 02011893.1.АААДЕА247) за адресою: м. Київ, вул.Народного ополчення, будинок 5.

11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", якою установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

У подальшому до вказаної постанови вносились зміни щодо продовження терміну карантину та заборони, у тому числі, роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Позивачем з метою дотримання протиепідеміологічних норм, встановлених вказаною постановою було припинено свою підприємницьку діяльність з використання нежитлових приміщень, які були предметом договору оренди від 24.05.2019, у зв`язку з неможливістю забезпечення всіх протиепідеміологічних заходів, про що позивачем видано наказ №11/20 від 11.03.2020 про припинення господарської діяльності з надання медичних послуг та здійснення медичної практики за період з 11.03.2020 до закінчення карантину на території України.

Як зазначає позивач, 07.07.2020 ним було отримано від відповідача претензію № 2.1-08/285, в якій відповідач вказує на наявність заборгованості станом на 06.07.2020 в сумі 1 365 720,88 грн за користування нежилими приміщеннями за договором оренди від 24.05.2019.

Листом від 27.07.2020 № 27/07 позивач звернувся до відповідача, в якому з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та приписів пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України просив відповідача зменшити розмір орендної плати за договором від 24.05.2019 до розміру фактичних витрат орендодавця на утримання об`єкту оренди.

Листом від 04.08.2018 № 2.1-08/312 відповідачем було відмовлено у зменшенні позивачу розміру орендної плати (ставки) до розміру фактичних витрат на утримання об`єкту оренди за договором від 24.05.2019 на період дії карантину, у зв`язку з тим, що діяльність позивача не входить до переліку діяльності, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611.

У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він не здійснював підприємницьку діяльність з використання орендованих приміщень за договором від 24.05.2019 з 11.03.2019 у зв`язку з запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 на території України карантину та неможливістю забезпечення всіх протиепідеміологічних заходів, тому позивач вважав, що орендна плата за використання нежитлових приміщень за договором згідно положень п. 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положень" Цивільного кодексу України повинна бути зменшена до фактичних витрат на утримання вказаного майна (плата за землю, комунальні послуги) за період з 17.03.2020 по 20.05.2020.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо їх доведеності і обґрунтованості.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДУ "ННЦ "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" НАМН України від 24.03.2019, який за правовою природою є договором оренди державного майна.

Правовідносини сторін врегульовані як загальними положеннями Цивільного і Господарського кодексів України про найм (оренду) майна, так і спеціальним Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частиною 1 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2020 № 377) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12 березня до 22 травня 2020 на усій території України карантин.

Вказаною постановою, зокрема, заборонено до 22.05.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, крім: торговельного (у тому числі в магазинах, що розташовані у торговельно-розважальних центрах) і побутового обслуговування населення за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя, очей, рук) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування у приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, а також медичної практики, діяльності з виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з продажу, надання в оренду, технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, періодичних випробувань автотранспортних засобів на предмет дорожньої безпеки, сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з підключення споживачів до Інтернету, поповнення рахунків мобільного зв`язку, сплати комунальних послуг та послуг доступу до Інтернету, ремонту офісної та комп`ютерної техніки, устаткування, приладдя, побутових виробів і предметів особистого вжитку, надання послуг хімчистки, поштової та кур`єрської діяльності, будівельних робіт, робіт із збирання і заготівлі відходів, діяльності кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг за умови забезпечення персоналу (зокрема, захист обличчя, очей, рук) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Світодар" було видано наказ №11/20 "Про припинення господарської діяльності", відповідно до якого припинено господарську діяльність з надання медичних послуг та здійснення медичної практики у зв`язку з неможливістю забезпечення всіх протиепідеміологічних заходів Товариством з обмеженою відповідальністю "Світодар" на період з 11.03.2020 до закінчення карантину на території України спричиненого коронавірусом COVID-19.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 14 наступного змісту: "14. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" від 16 червня 2020 року №692-IX, який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: "14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді".

Згідно до частин 4, 6 статті 762 ЦК України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Світодар" вказано "Діяльність лікарняних закладів", код КВЕД-86.10.

У відповідності до умов договору приміщення були передані позивачу в оренду для здійснення медичної практики (центр цереброваскулярних хвороб), розміщення офісних приміщень (кабінети директора, бухгалтерії) та іншого використанні (коридори, туалети, дугові тощо).

Тобто, договором встановлене цільове призначення використання орендованих приміщень.

Так, позивачем, згідно наказу №11/20, починаючи з 11.03.2020 було припинено господарську діяльність з надання медичних послуг та здійснення медичної практики у зв`язку з неможливістю забезпечення всіх протиепідеміологічних заходів та на період припинення господарської діяльності вважати товариство таким, що перебуває у простої.

Посилання відповідача на здійснення позивачем ремонтних робіт у орендованому приміщенні, не спростовує факту неможливості використання орендованого майна у період 17.03.2020 по 20.05.2020 за його цільовим призначенням, а саме, для здійснення медичної практики у зв`язку з запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 на території України карантину та неможливістю забезпечення всіх протиепідеміологічних заходів.

Листом від 27.07.2020 № 27/07 позивач звернувся до відповідача з проханням зменшити розмір орендної плати за договором до розміру фактичних витрат орендодавця на утримання об`єкту оренди, однак листом від 04.08.2020 відповідачем було відмовлено у зменшені позивачу розміру орендної плати (ставки) до розміру фактичних витрат на утримання об`єкту оренди за договором на період дії карантину, у зв`язку з тим, що діяльність позивача не входить до переліку діяльності, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву також посилався на листи Фонду державного майна України №10-16-8306 від 30.04.2020, №10-16-11337 від 11.06.2020 та № 10-16-15429 від 04.08.2020 щодо порядку звільнення орендарів від орендної плати.

Однак, вказаними листами було надано роз`яснення регіональним відділенням Фонду державного майна України, тобто, останні носять рекомендаційний характер і матеріали справи не містять доказів, що вони були доведені до відома орендарів.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" також є безпідставним, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, остання набрала чинності 17.07.2020, у той час як спірні правовідносини охоплюються періодом з 17.03.2020 по 20.05.2020.

Відповідач зазначав також про те, що позивач не вказав, на рівні яких саме фактичних витрат необхідно встановити витрати, однак вказані доводи обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки наведеними положеннями п. 14 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було зазначено про зменшення орендної плати за використання нежитлових приміщень, які є предметом договору до фактичних витрат на утримання вказаного майна, а саме: плата за землю, комунальні послуги.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач починаючи з 11.03.2020 не здійснював підприємницьку діяльність з використання орендованих приміщень за договором у зв`язку з запровадженням на території України карантину та неможливістю забезпечення всіх протиепідеміологічних заходів, тому орендна плата за використання нежитлових приміщень за договором підлягає зменшенню до фактичних витрат на утримання вказаного майна (плата за землю, комунальні послуги) за період з 17.03.2020 по 20.05.2020, отже, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної установи "Національний науковий центр "Інститут кардіології імені академіка М.Д. Стражеска" Національної академії наук України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12 листопада 2020 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.07.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук