РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021Справа № 910/16984/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю помічника судді Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Буд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Топ Фасад»

про стягнення 763970,13 грн.

Представники:

від позивача: Дейнеко П.В.

від відповідача: Осіпчук В.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Фасад" про стягнення 763970,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором субпідряду № 02/19-Ф-3 від 22.02.2019, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 763970,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 суд ухвалив: позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-БУД» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви надати обґрунтований розрахунок заборгованості в розмірі 763970,13 грн. за договором субпідряду від 22.02.2019 №02/19-Ф-3 з посиланням на первинні документи; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

25.11.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на категорію та складність спору, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 18.12.2020.

16.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

17.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

У підготовче засідання 18.12.2020 прибули представники сторін.

Частинами 1-3 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

За наслідками розгляду клопотання позивача про об`єднання в одне провадження справ № 910/16982/20, № 910/16983/20, № 910/16984/20, судом відмовлено у його задоволенні.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 09.02.2021.

29.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовче засідання 09.02.2021 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.03.2021.

У підготовче засідання 16.03.2021 представники сторін не прибули.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.04.2021.

У підготовче засідання 13.04.2021 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні 13.04.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 13.04.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.05.2021.

11.05.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та письмові пояснення.

Разом з тим, судове засідання призначене на 11.05.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Картавцевої Ю.В. на лікарняному.

З огляду на викладене, ухвалою суду від 31.05.2021 судове засідання призначено на 22.06.2021.

16.06.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.06.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 22.06.2021 прибув представник позивача, представники відповідача у судове засідання не прибули.

У судовому засіданні оголошено перерву до 29.06.2021.

У судове засідання 29.06.2021 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 29.06.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МБС-Буд» (підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОП Фасад» (субпідрядник, відповідач) укладено Договір субпідряду № 02/19-Ф-3 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується на власний ризик, власними силами, засобами, матеріалами якісно та у відповідності до будівельних норм виконати та здати підряднику відповідно до умов цього договору комплекс робіт з улаштування фасадної системи Anserglob на об`єкті, здати підряднику такі роботи у встановлений договором строк, а підрядник здійснити приймання якісно виконаних робіт та сплатити їх вартість у розмірі визначеному в договірній ціні відповідно до умов договору.

Склад, вартість, об`єм робіт, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання робіт, та інші додаткові умови визначаються в договірній ціні та інших підписаних сторонами угодах, що є додатками до цього договору та являються його невід`ємною частиною (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору загальна вартість робіт визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 з розрахунку обсягу фактично виконаних робіт та закуплених матеріалів, погоджених сторонами.

Згідно з п. 4.1 Договору строк виконання повного комплексу робіт по договору становить 3 календарні місяці з моменту підписання договору.

Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), який перед подачею на розгляд підряднику повинен бути завізований службою технічного нагляду за будівництво об`єкта та довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) готуються субпідрядником та надаються на підписання підряднику до 25-го числа звітного місяця, субпідрядник надає підряднику відповідні акти та довідку в паперовому вигляді у 3 (трьох) екземплярах. Підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє надані документи та підписує їх і повертає один примірник субпідряднику, або надає останньому мотивовану відмову від підписання.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст. 839 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року субпідрядник здав, а підрядник прийняв роботи на загальну суму 975 833,92 грн; за квітень 2019 року - 1 299 480,88 грн; за травень - 1 271 912,16 грн; за червень 2019 року - 1 771 901,75 грн; за липень 2019 року 722 944,56 грн; за вересень 2019 року - 1 943 363,20 грн, за листопад 2019 року - 651 887,70 грн; червень 2020 року - 1 375 179,78 грн. Загальна сума 10 012 503,95 грн. Зазначені акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень.

Судом встановлено, що 25.09.2020 позивач направив на адресу відповідача вимогу Вих. № 25/09-1 про усунення недоліків у роботах, виконаних останнім за Договором субпідряду № 02/19-Ф-3. У зазначеній вимозі позивач пропонував відповідачу направити свого уповноваженого представника на об`єкт для складання та підписання дефектних актів на 01 жовтня 2020 року на 10 годину ранку.

Як стверджує відповідач та безпосередньо вбачається з наявних у матеріалах справи доказів відправки, вимогу Вих. № 25/09-1 було отримано відповідачем 02.10.2020.

01.10.2020 підрядником, за відсутності представника субпідрядника складено дефектний акт № 3, яким визначено недоліки робіт та встановлено строк на їх усунення (до 10.10.2020) та акт огляду № 3, у якому зазначено, що в результаті обстеження секції 1.3 було виявлено, що частина робіт, які були включені в раніше підписані акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, фактично не виконані.

Поряд з цим, 30.09.2020 позивачем направлено на адресу відповідача Повідомлення (Вих.№ 30/09-3) про розірвання договору, у якому ТОВ «МБС-Буд» зазначило, що з огляду на постійні значні прострочення виконання робіт по Договору, зазначений договір є розірваним з 10.10.2020.

Також, судом встановлено, що відповідачем було направлено позивачу довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020 року, Акт № 21 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на суму 565 400,08 грн та Акт № 22 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на суму 146 027,42 грн.

Зазначені довідка та акти підписані лише зі сторони субпідрядника, на довідці та актах зазначено, що ТОВ «МБС-Буд» від підписання відмовився без зазначення причини.

З наявного в матеріалах справи листа Вих. № 30/09-6 від 30.09.2020 вбачається, що позивач відмовився від підписання довідки та актів, оскільки, за його твердженням ТОВ «ТОП Фасад» жодних робіт на об`єкті у вересні 2020 року не виконував.

Судом встановлено, що 09.10.2020 позивач направив на адресу відповідача вимогу про оплату Вих. № 09/10-3 від 09.10.2020, у якій зазначив про зобов`язання відповідача повернути 352 496,05 грн залишку авансу, 315 060,06 грн зайво оплачених коштів за фактично не виконані роботи та відшкодувати витрати на усунення дефектів (недоліків) по дефектному акту в розмірі 96 414,02 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним на виконання договору перераховано на рахунок відповідача 10 365 000,00 грн попередньої оплати, разом з тим після розірвання договору відповідачем не було повернуто позивачу 352 496,05 грн залишку авансу та 315 060,06 грн зайво сплачених грошових коштів за фактично невиконані роботи, що були помилково відображені в актах виконаних будівельних робіт, які позивач просить стягнути на підставі ст. 1212 ЦК України, а також позивач зазначає, що відповідачем не було відшкодовано витрати ТОВ «МБС-Буд» на усунення недоліків робіт по дефектному акту, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 96 414,02 грн збитків.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що ним належним чином та в повному обсязі було виконано, передбачені Договором роботи, а відтак, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Буд» є безпідставними.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 22.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МБС-Буд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОП Фасад» укладено Договір субпідряду № 02/19-Ф-3, відповідно до п. 2.1 якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується на власний ризик, власними силами, засобами, матеріалами якісно та у відповідності до будівельних норм виконати та здати підряднику відповідно до умов цього договору комплекс робіт з улаштування фасадної системи Anserglob на об`єкті, здати підряднику такі роботи у встановлений договором строк, а підрядник здійснити приймання якісно виконаних робіт та сплатити їх вартість у розмірі визначеному в договірній ціні відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору загальна вартість робіт визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 з розрахунку обсягу фактично виконаних робіт та закуплених матеріалів, погоджених сторонами.

Згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року субпідрядник здав, а підрядник прийняв роботи на загальну суму 975 833,92 грн; за квітень 2019 року - 1 299 480,88 грн; за травень - 1 271 912,16 грн; за червень 2019 року - 1 771 901,75 грн; за липень 2019 року 722 944,56 грн; за вересень 2019 року - 1 943 363,20 грн, за листопад 2019 року - 651 887,70 грн; червень 2020 року - 1 375 179,78 грн. Загальна сума 10 012 503,95 грн. Зазначені акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень.

Судом встановлено, що 25.09.2020 позивач направив на адресу відповідача вимогу Вих. № 25/09-1 про усунення недоліків у роботах, виконаних останнім за Договором субпідряду № 02/19-Ф-3. У зазначеній вимозі позивач пропонував відповідачу направити свого уповноваженого представника на об`єкт для складання та підписання дефектних актів на 01 жовтня 2020 року на 10 годину ранку.

Відповідно до п. 5.3 Договору сторони домовились про застосування наступної процедури усунення субпідрядником недоліків, виявлених під час приймання-передачі робіт за відповідним Актом приймання виконаних будівельних робіт за Договором (ф. КБ-2в):

- у випадку виявлення недоліків під час приймання-передачі робіт за відповідним Актом приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) за Договором, протягом 3 (трьох) робочих днів з дня направлення мотивованої відмови про такі недоліки підрядником, сторони складають та підписують дефектний акт із зазначенням виявлених недоліків і строків їх усунення;

- у випадку необґрунтованої відмови субпідрядника від підписання Дефектного акта, підрядник складає односторонній дефектний акт на підставі висновку (акту) організації, що здійснює технічний нагляд. Підрядник має право залучити до складання і підписання Дефектного акта організацію (особу), що здійснює технічний нагляд. В такому разі недоліки, визначені у Висновку (акті) організації (особи), що здійснює технічний нагляд, є обов`язковими до виконання субпідрядником;

- субпідрядник зобов`язаний за свій рахунок усунути недоліки (недоробки) у строки відповідно до Дефектного акта.

Підрядник має право залучати до робіт з усунення недоліків (недоробок) за дефектним актом третіх осіб з відшкодуванням витрат підрядника на оплату їх робіт та послуг за рахунок субпідрядника. При цьому підрядник має право компенсувати такі витрати шляхом зменшення розміру оплати за виконані субпідрядником та прийняті Підрядником роботи на відповідну суму витрат підрядника, що має бути відшкодована субпідрядником.

Так, суд зазначає, що акти приймання будівельних робіт за Договором на суму 10 012 503,95 грн були підписані сторонами без зауважень і без складання дефектних актів із зазначенням виявлених недоліків і строків їх усунення.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Однак, позивачем не доведено, що зазначені у дефектному акті № 3 недоліки є такими, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки).

Поряд з цим, положеннями розділу 12 Договору передбачено, що у випадку виявлення під час гарантійного строку недоліків (недоробок) в роботах, виконаних субпідрядником за цим Договором, сторони домовились про такий порядок дій:

- підрядник направляє субпідряднику письмову вимогу про усунення недоліків (недоробок). При цьому така вимога повинна містити перелік та короткий опис недоліків (недоробок) із зазначенням суми завданої шкоди (за потреби), дату їх виявлення і строк усунення;

- субпідрядник зобов`язаний протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання відповідної письмової вимоги підрядника направити свого уповноваженого представника до підрядника або на об`єкт (за домовленістю сторін) для складання та підписання дефектного акта. У дефектному акті сторони узгоджують перелік недоліків (недоробок), зазначають дату їх виявлення та строки їх усунення субпідрядником.

У випадках неявки належним чином уповноваженого представника субпідрядника згідно цього Договору та/або необґрунтованої відмови субпідрядника від підписання дефектного акта, підрядник складає односторонній дефектний акт на підставі висновку (акту) організації (особи), що здійснює технічний нагляд. Підрядник має право залучити до складання і підписання дефектного акта повноважного представника організації (особи), що здійснює технічний нагляд. В такому разі недоліки, визначені у висновку (акті) організації (особи), що здійснює технічний нагляд, є обов`язковими до виконання субпідрядником.

Судом було встановлено, що 01.10.2020 підрядником, за відсутності представника субпідрядника складено дефектний акт № 3, яким визначено недоліки робіт та встановлено строк на їх усунення (до 10.10.2020) та акт огляду № 3, у якому зазначено, що в результаті обстеження секції 1.3 було виявлено, що частина робіт, які були включені в раніше підписані акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, фактично не виконані.

Поряд з цим, як стверджує відповідач та безпосередньо вбачається з наявних у матеріалах справи доказів відправки, вимогу Вих. № 25/09-1 було отримано відповідачем лише 02.10.2020, тобто, вже після складення позивачем одностороннього дефектного акту, що порушує вимоги укладено між сторонами договору.

Суд зазначає, що згідно з приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 ГК України).

Приписи ст. 49 ГК України встановлюють загальний для всіх підприємців обов`язок - не порушувати права та законні інтереси інших суб`єктів господарювання, а в разі їх порушення - нести майнову та іншу встановлену законодавством відповідальність за завдані шкоду і збитки.

Таким чином, для застосування обраного позивачем заходу відповідальності - стягнення збитків, які проявляються у відшкодуванні витрат ТОВ «МБС-Буд» на усунення недоліків робіт по дефектному акту у розмірі 96 414,02 грн - позивач має довести, а суд - встановити, наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини).

При цьому обов`язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди.

Відсутність або ж недоведеність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Поряд з цим, з огляду на встановлені вище обставини, суд зазначає, що позивачем не доведено усього складу цивільного правопорушення, як необхідної передумови для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача 96 414,02 грн збитків задоволенню не підлягають.

Також, судом було встановлено, що 30.09.2020 позивачем направлено на адресу відповідача Повідомлення (Вих.№ 30/09-3) про розірвання договору, у якому ТОВ «МБС-Буд» зазначило, що з огляду на постійні значні прострочення виконання робіт по Договору, зазначений договір є розірваним з 10.10.2020.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим, а зобов`язання сторін за розірваним договором в силу ст. 653 Цивільного кодексу України припиняються.

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 849 ЦК України визначено наступні права замовника за договором підряду:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Правовий аналіз положень ст. 849 ЦК України дозволяє дійти висновку, що вони встановлюють підстави для відмови замовника від договору підряду та відповідні правові наслідки такої відмови. При цьому, положення частин другої, третьої та четвертої ст. 849 ЦК України містять самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Як вбачається зі змісту Повідомлення (Вих.№ 30/09-3) про розірвання договору, позивач скористався своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та відмовився від договору підряду.

Поряд з цим, суд зазначає, що праву на відмову від договору підряду кореспондує обов`язок замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору, що безпосередньо вбачається зі змісту зазначеної частини статті.

При цьому, положення ст. 849 ЦК України не встановлюють права замовника на повернення попередньої оплати за договором.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Судом було встановлено, що згідно з Актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року субпідрядник здав, а підрядник прийняв роботи на загальну суму 975 833,92 грн; за квітень 2019 року - 1 299 480,88 грн; за травень - 1 271 912,16 грн; за червень 2019 року - 1 771 901,75 грн; за липень 2019 року 722 944,56 грн; за вересень 2019 року - 1 943 363,20 грн, за листопад 2019 року - 651 887,70 грн; червень 2020 року - 1 375 179,78 грн. Загальна сума 10 012 503,95 грн. Зазначені акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень.

Також, судом було встановлено, що відповідачем направлено позивачу довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020 року, Акт № 21 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на суму 565 400,08 грн та Акт № 22 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на суму 146 027,42 грн.

Зазначені довідка та акти підписані лише зі сторони субпідрядника, на довідці та актах зазначено, що ТОВ «МБС-Буд» від підписання відмовився без зазначення причини.

З наявного в матеріалах справи листа Вих. № 30/09-6 від 30.09.2020 вбачається, що позивач відмовився від підписання довідки та актів, оскільки, за його твердженням ТОВ «ТОП Фасад» жодних робіт на об`єкті у вересні 2020 року не виконував.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Разом з тим обов`язок прийняти виконані роботи, а в разі виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (у тому числі, шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладено саме на замовника.

Так, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що 352 496,05 грн залишку авансу та 315 060,06 грн зайво сплачених грошових коштів за фактично невиконані роботи, що були помилково відображені в актах виконаних будівельних робіт, про які зазначає позивач та які просить суд стягнути з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України, були перераховані позивачем відповідачу в рахунок сплати вартості виконаних робіт за актами на загальна суму 10 012 503,95 грн, які підписані сторонами та скріплені їх печатками та Актами № 21 та № 22 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року, від підписання яких позивач відмовився.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, всупереч викладеним вище нормам чинного законодавства позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин невиконання (неналежного виконання) робіт, відображених в актах приймання виконаних будівельних робіт (у тому числі в Актах № 21 та № 22).

Відтак, за даних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі 667 556,11 грн, як таких, що утримуються відповідачем без достатньої правової підстави.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, ч. 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Фасад" про стягнення 763970,13 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в позові.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 130, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.07.2021

Суддя Ю.В. Картавцева