ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1735/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", м. Київ
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м. Харків
про стягнення 75214,90 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 75214,90 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті ДТП було пошкоджено застрахований на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № СS16СРS-200N16R від 23.01.2020 транспортний засіб "Toyota land cruiser 200", д/н НОМЕР_1 , який належить АТ КБ "ПриватБанк" (страхувальнику). Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору, у зв`язку з чим ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" відповідно до норм ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України звернулося до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 75214,90 грн., яка останнім залишена без задоволення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 07.06.2021 о 11:30.

Позивач, через канцелярію суду 25.05.2021 за вх.№ 12105, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач, через канцелярію суду 31.05.2021 за вх.№ 12677, надав відзив на позовну заяву, в якому вказував про часткове визнання позовних вимог у справі в частині стягнення 73374,88 грн. суми страхового відшкодування, 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 1135,00 грн. суми сплаченого судового збору. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що відповідно до вимог п.7.39 Методики товарознавчої, експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. сума зносу в розмірі 21,78% повинна застосовуватись до запасних частин в розмірі 84482,09 грн.; сума запасних частин з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 66081,89 грн.; вартість ремонту з урахуванням знижки (9187,55 грн.) та коефіцієнту фізичного зносу повинна складати 82562,43 грн.; загальна вартість ремонту з урахуванням знижки складає 73374,88 грн. (82562,43- 9187,55 грн.).

07.06.2021 судом розгляд справи було відкладено на 05.07.2021 о 11:00.

Сторони про призначене на 05.07.2021 о 11:00 судове засідання були повідомлені належним чином, уповноважених представників в призначене судове засідання не направили.

Відповідач, через канцелярію суду 05.07.2021 за вх.№ 4268, надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23 січня 2020 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (каско) № СS16СРS-200N16R від (надалі - Договір), предметом якого с майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Toyota land cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

30.09.2020р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів "Toyota land cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , та «ВАЗ 21093» д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ "СК "Мега-Гарант" згідно полісу ЕР201191609.

У результаті даної ДГП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА", транспортний засіб "Toyota land cruiser 200", д/н НОМЕР_1 ,, який належить страхувальнику на праві приватної власності.

Вартість відновлювального ремонту згідно звіту № 6390 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 27.10.2020 склала 115133,33 грн. вартість матеріального збитку без урахування ПДВ склала 78204,90 грн.

Згідно ремонтної калькуляції № 00376627 від 27.10.2020 вартість ремонту склала 115133,33 грн.

Згідно ремонтної калькуляції № 8364 від 26.10.2020 вартість ремонту склала 100962,63 грн., з яких: загальна сума вартості робіт - 3290,00 грн.; сума додаткових витрат - 200,00 грн.; загальна сума фарбування - 11300,90 грн.; загальна сума запчастин - 86171,73 грн.

Вартість відновлювального ремонту на підставі рахунку СТО зі знижкою склала 91775,08 грн. (100962,63-9187,55=91775,08; рахунок-фактура № МА-0000038 від 27.10.2020 на суму 91775,08 грн. без ПДВ).

За страховим випадком позивачем було складено страховий акт № 00376627 від 29.10.2020 та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 75214,90 грн., яке сплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №179723 від 30.10.2020.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2020 у справі №712/9755/20 водія транспортного засобу «ВАЗ 21093» д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до лімітів полісу ЕР201191609 (транспортний засіб «ВАЗ 21093» д/н НОМЕР_2 ) ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130000,00 грн., розмір франшизи становить 0,00 грн.

Згідно позову позивач вказує, що задля врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено заяву про виплату страхового відшкодування №28730, яку відповідач отримав 23.11.2020.

Однак, відповідач страхове відшкодування в розмірі 75214,90 грн. не сплатив, що стало причиною звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 2 статті 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Отже, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, позивач після виплати страхового відшкодування в розмірі 14998,34 грн., отримав право зворотної вимоги до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, згідно поліса АО3867538.

Згідно ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до положення пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом ЕР201191609 встановлено, що ліміт за шкоду майну складає 130000,00 грн., а розмір франшизи - 0,00 грн.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 75214,90 грн.

При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що загальна вартість ремонту з урахуванням знижки складає 73374,88 грн. (82562,43-9187,55 грн.), оскільки відповідачем у відзиві на позовну при розрахунку загальної вартості ремонту двічі була застосована сума знижки у розмірі 9187,55 грн., що не відповідає фактичним обставинам справи

До того ж Законом України "Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб`єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу, оскільки жоден експерт чи оцінювач не може визначати точну вартість відновлювального ремонту. Це зумовлено тим, що така особа не здійснює безпосередній ремонт пошкодженого авто. Остаточну ж вартість відновлювального ремонту визначає саме виконавець робіт працівники СТО, які і ремонтують авто. Таким чином, сплата на користь страхувальника та в подальшому стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації на підставі рахунку СТО є правомірним та таким, що ґрунтується на положеннях законодавства. Стаття 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є загальною та констатує обов`язок страховика здійснити відшкодування шкоди оціненої у визначену даним Законом порядку за усіма видами страхових випадків. Сам же порядок визначається статтями 23-31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для кожного окремого страхового випадку. Що ж стосується статті 29, яка регламентує виплату за пошкоджений автомобіль, то у ній прямо вказано, що страховик відшкодовує саме вартість відновлювального ремонту. Таким чином виплата може бути здійснена і на підставі рахунку з СТО.

До того ж, в даному випадку крім безпосередньо рахунку СТО розмір заподіяних збитків підтверджується і іншими матеріалами справи, у т.ч. страховий акт № 00376627 від 29.10.2020

Зазначене свідчить про законність та обґрунтованість заявленого позивачем позову, що має наслідком прийняття судом рішення про його задоволення, та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 75214,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги у справі законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Позивачем у справі заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, в зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвокатського бюро з метою надання останнім правової допомоги пов`язаної зі зверненням до суду з позовом у даній справі.

Зокрема, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" (бюро) укладено договір про надання правової допомоги № 1-20ю від 31.12.2020, предметом якого є надання адвокатським бюро клієнту правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Додатком 1 до договору про надання правової допомоги сторони узгодили вартість кожної з послуг, що може надавати адвокат в рамках зазначеного договору.

При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в якості надання професійної правничої допомоги адвокатом у розмірі 6000,00 грн. надані наступні документи: розрахунок витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., рахунок № 70 від 23.04.2021 на суму 6000,00 грн., акт наданих послуг № 70 від 23.04.2021 на суму 6000,00 грн., платіжне доручення № 2186 від 27.04.2021 на суму 6000,00 грн.

Дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн., беручи до уваги рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником позивача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що дані докази підтверджують суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

У відповідності до положень ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. у цій справі покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ) суму страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 75214,90 грн., судовий збір у розмірі 2270 грн. та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія УНІКА (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ).

Відповідач: Акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ).

Повне рішення складено "08" липня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/1735/21