ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3351/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Кропивницького, 139)

До Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08711, Київська обл., Обухівський район, смт Козин, вул. Рудиківська, 49)

Про зобов`язання виконати умови договору, шляхом надіслання рахунків-фактур

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:відповідно до протоколу судового засідання

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Балкер» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - відповідач) про зобов`язання виконати умови договору, шляхом надіслання рахунків-фактур для сплати вартості партії металобрухту вид 501 відповідно до заявок позивача №28/01-К від 28.01.2020; №16/03-К від 16.03.2020; №25/05-К від 25.05.2020; №24/06-К від 24.06.2020; №06/07-К від 06.07.2020; №24/07-К від 24.07.2020, які за твердженням позивача, надсилались на адресу відповідача, однак залишені без реагування.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на продаж брухту та відходів чорних металів № 21/9 від 15 листопада 2019 року (далі - договір), чим позбавлено позивача можливості здійснити оплату товару, яка, в свою чергу, є підставою для поставки товару.

23.11.2020 ухвалою Господарського суду Київської області позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 18.11.2020 про забезпечення позову до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про зобов`язання виконати умови договору, за змістом якої, суд дійшов висновку, що саме лише посилання позивача на потенційну можливість вчинення відповідачем дій, спрямованих на свідоме ігнорування обов`язкового до виконання судового рішення, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

23.11.2020 ухвалою Господарського суду Київської області за вказаними вимогами відкрито провадження у справі №911/3351/20та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.12.2020, встановлено учасникам справи строки для вчинення необхідних процесуальних дій.

10.12.2020 суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у підготовчому засіданні на 21.01.2021.

28.12.2020 відповідачем до Господарського суду Київської області подано відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує позовні вимоги, свої заперечення мотивує тим, що договір, який було укладено між позивачем та відповідачем, не передбачав електронного листування між сторонами, а також зазначає, що позовні вимоги позивача суперечать встановленим діючим законодавством способам захисту цивільних та господарських прав, а також є втручанням у господарську діяльність суб`єкта господарювання, що, як наслідок, призводить до порушення його вільного волевиявлення. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

19.01.2020 до Господарського суду Київської області позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечує твердження, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

20.01.2021 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляд справи, у зв`язку із підтвердженням захворювання COVID-19 у представника відповідача 05.01.2021 року, із додатковим зазначенням, що на адресу Публічного акціонерного товариства «Центренерго», не надходила відповідь позивача на відзив відповідача, станом на день відправки зазначеного клопотання до суду.

21.01.2021 суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про перерву у судовому засіданні на 11.02.2021.

09.02.2021 року до Господарського суду Київської області надійшло заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач відхиляє доводи позивача.

11.02.2020 року до Господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про витребування доказів від Публічного акціонерного товариства «Центренерго», а саме надання для огляду та ознайомлення: засвідченої копії відповіді Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про результати розгляду листа від Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкер» вих. №25/05-К від 25.05.2020 року, який був зареєстрований в Публічному акціонерному товаристві «Центренерго» під реєстраційним номером 2749 від 01.06.2020 року; засвідченої копії нормативного документу (інструкції), який визначає в Публічному акціонерному товаристві «Центренерго» порядок ведення діловодства, зокрема визначає порядок приймання, реєстрації та розподілу вхідної кореспонденції та листів; засвідченої копії журналу реєстрації вхідної кореспонденції, в якому здійснювалась реєстрація вхідної кореспонденції в період з 18.10.2019 по 18.11.2020 року; засвідченої копії журналу реєстрації вихідної кореспонденції, в якому здійснювалась реєстрація вихідної кореспонденції в період з 18.10.2019 по 18.11.2020 року.

11.02.2021 суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановивухвалу з занесенням до протоколу судового засіданняпро перерву у підготовчому засіданні на 18.02.2021.

12.02.2021 ухвалою Господарського суду Київської області без виклику (повідомлення) сторін, суд, вважаючи клопотання позивача від 11.02.2021 року про витребування доказів обґрунтованим, задовольнив частково, зобов`язавши відповідача надати суду оригінали для огляду та засвідчені копії для долучення до матеріалів справи наступних документів: письмової відповіді Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про результати розгляду листа від Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкер» вих. №25/05-К від 25.05.2020 року, який був зареєстрований в Публічному акціонерному товаристві «Центренерго» під реєстраційним номером 2749 від 01.06.2020 року; нормативного документа (інструкції), який визначає порядок ведення в Публічному акціонерному товаристві «Центренерго» діловодства, зокрема, визначає порядок приймання, реєстрації та розподілу вхідної кореспонденції та листів; журналу реєстрації вхідної кореспонденції Публічного акціонерного товариства «Центренерго», в якому здійснювалась реєстрація вхідної кореспонденції у період з 29.01.2020 по 01.09.2020.

18.02.2020 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про надання витребуваних документів на виконання вимог суду.

18.02.2021 суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про перерву у підготовчому засіданні на 25.02.2021.

25.02.2021 судна місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу з занесенням до протоколу судового засіданняпро закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.03.2021.

25.03.2021, 01.04.2021суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали з занесенням до протоколу судового засідання про перерви у судовому розгляді справи по суті на 01.04.2021 та 15.04.2021 відповідно.

20.04.2021 ухвалою Господарського суду Київської області призначено судове засідання для розгляду справи по суті спору на 13.05.2021, оскільки 15.04.2021 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

13.05.2021 суд у судовому засіданні після виходу з нарадчої кімнати проголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників провадження, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2019 в електронній торговій системі «Prozorro.Продажі» відбувся аукціон з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Центренерго» за лотом UA-PS-2019-10-03-000022-1, переможцем якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Балкер».

Позивач зазначає, що стосовно лоту UA-PS-2019-10-03-000022-1 в електронній торговій системі «Prozorro.Продажі» в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 міститься наступна інформація: номер аукціону: UA-PS-2019-10-03-000022-1 (металобрухт чорних металів); інформація про замовника: Публічне акціонерне товариство «Центренерго»; ; контактна особа: ОСОБА_1 , ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ); переможець: ТОВ «Балкер» (#32508612).

15.11.2019 за результатами зазначеного аукціону між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балкер» був укладений договір на продаж брухту та відходів чорних металів № 21/9.

Відповідно до п.1 договору, відповідач (продавець) зобов`язується продати за результатами електронних торгів (аукціону) в електронній торговій системі «Prozorro.Продажі»

№ UA-PS-2019-10-03-000022-1, а позивач (покупець), здійснити оплату та придбання промислового брухту і відходу чорних металів (надалі - металобрухт), найменування, ДСТУ, кількість, ціна за одиницю якого вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 26 договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками і діє до 31.01.2020 включно, а в частині щодо розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторін.

Відповідно до п.13 договору покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості партії металобрухту, в об`ємі, згідно поданої покупцем письмової заявки за ціною, зазначеної в специфікації, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця протягом трьох банківських днів після надання продавцем рахунку-фактури. Партією металобрухту вважається кількість металобрухту в тоннах, що прописана в заявці покупця.

Позивач зазначає, що 29.01.2020 направляв відповідачу заявку №28/01-К від 28.01.2020 з вимогою надати рахунок-фактуру на оплату пробної партії металобрухту вид 501 у обсязі 20 тон. Оскільки договором спосіб надання заявки на отримання рахунку-фактури не передбачений, то позивач вказану заявку надіслав відповідачу за допомогою сервісу електронної пошти на електронну пошту відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 На вказану заявку відповідач не відповів.

В той же час, 31.01.2020 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої, строк дії договору було продовжено до 31.03.2020 включно.

Також, з метою виконання умов договору позивачем направлено заявку від 16.03.2020 за вих. № 16/03-К, додатково до заявки № 28/01-К від 28.01.2020 щодо надання рахунку-фактури для сплати партії металобрухту 501 виду в обсязі 20 тон, яка була направлена також електронним засобом зв`язку - на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 На зазначену додаткову заявку відповідач не відреагував.

31.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Балкер» та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» було укладено додаткову угоду № 2, згідно зі змістом якої строк дії договору було продовжено до 31.08.2020 включно.

Згодом, 25.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявкою № 25/05-К від 25.05.2020 з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту вид 501 в обсязі 40 тон. Дану заявку позивач направив відповідачу засобом електронного зв`язку на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак зазначена заявка була також проігнорована відповідачем.

24.06.2020 позивач звернувся до відповідача із заявкою

№ 24/06-К від 24.06.2020 з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту на вид 501 в обсязі 40 тон. Дану заявку позивач направив відповідачу на електронну пошту . Відповідач, в свою чергу, знову не відреагував на звернення позивача.

Пізніше, 06.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявкою № 06/07-К від 06.07.2020 з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту вид 501 в обсязі 50 тон. Дану заявку позивач направив відповідачу засобом електронного зв`язку на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак зазначена заявка була також проігнорована відповідачем.

Також, 27.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявкою № 24/07-К від 24.07.2020 з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту на вид 501 в обсязі 50 тон. Дану заявку позивач направив відповідачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідач, в свою чергу, не відреагував на звернення позивача.

Позивач стверджує, що відповідач своєю бездіяльністю в частині невиконання своїх обов`язків за договором, фактично позбавив позивача можливості отримати рахунки-фактури на оплату кожної партії металобрухту, що в свою чергу, призвело до об`єктивної неможливості для позивача оплатити та, відповідно, отримати партії металобрухту, як це передбачено умовами договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що у липні 2020 відповідачем було надіслано на електронну пошту позивача лист із пропозицією розглянути можливість перегляду ціни в сторону збільшення на 10 %, в зв`язку зі зміною ринкової ціни на металобрухт у порівнянні з попереднім роком.

Позивач вважає зміну ціни в сторону збільшення безпідставною, обґрунтовуючи це відсутністю такої можливості в укладеному між позивачем та відповідачем договорі, а також регламенті роботи електронної торгової системи «Prozorro.Продажі» ЦБД 2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права, затвердженим наказом ДП «Прозорро.Продажі» № 8 від 09.07.2019 року.

Додатковим аргументом щодо безпідставності збільшення ціни, позивач вказує, що згідно із п. 11 договору оплата за металобрухт проводиться за ціною, визначеною за результатами аукціону та зазначеної в специфікації. Загальна ціна договору складається з сум вартості партій металобрухту, переданих продавцем покупцю з актами приймання металів чорних (вторинних).

Для врегулювання ситуації, що виникла у зв`язку із невиконанням умов договору зі сторони відповідача, позивач звернувся до Української асоціації вторинних металів та ресурсів. В результаті розгляду звернення позивача, Українська асоціація вторинних металів та ресурсів направила до Кабінету Міністрів України лист вих. № 117/07-А від 16.07.2020 з проханням припинити практику штучного затягування та блокування результатів торгів проведених на «Prozorro.Продажі» та сприяти терміновому виконанню відповідачем своїх договірних зобов`язань за результатами торгів на «Prozorro.Продажі».

В процесі вищезазначеного врегулювання, відповідач, в свою чергу, направив Заступнику Голови Фонду Державного майна України лист, в якому зазначив, що з метою недопущення витрат державних коштів та збитків для підприємства, відповідач не вбачає можливим погодитись реалізувати металобрухт за ціною укладеного між позивачем та відповідачем договору, так як це призведе до втрати коштів. На думку позивача, у зазначеному листі відповідач фактично підтверджує свою відмову від виконання договірних зобов`язань.

Щодо направлення заявок засобами електронного зв`язку позивач зазначає, що вказані заявки на отримання рахунків-фактур були створені позивачем шляхом складення паперового письмового документа, а не у вигляді електронних даних, а отже вважає їх належними доказами у справі, а ототожнення відповідачем поняття електронного документу та надсилання копії письмового документу засобами електронного зв`язку - є хибними.

Також позивач заперечує щодо тверджень відповідача про відповідальність працівника ОСОБА_1 лише за проведення аукціону, аргументуючи це надходженням електронного листа 07.05.2020 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту позивача - ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому містились фотографії металобрухту, які є предметом договору. Одночасно, позивач зазначає, що 20.07.2020 на електронну пошту позивача, з електронної пошти відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено лист із пропозицією із підвищенням ціни на металобрухт, виконавцем якого вказано працівника ОСОБА_1 .

Також, позивач спростовує твердження відповідача щодо припинення прав та обов`язків сторін за договором у зв`язку із закінченням строку дії даного договору, оскільки припинення строку дії укладеного між позивачем та відповідачем договору не свідчить про припинення зобов`язань за ним.

В позові позивач просить зобов`язати відповідача виконати умови договору шляхом надіслання позивачу рахунків-фактур для сплати вартості партій металобрухту вид 501 відповідно до заявок позивача №28/01-К від 28.01.2020; №16/03-К від 16.03.2020; №25/05-К від 25.05.2020; №24/06-К від 24.06.2020; №06/07-К від 06.07.2020; №24/07-К від 24.07.2020.

Відповідач в ході розгляду спору подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, зазначає, що договір, який було укладено між позивачем та відповідачем, не передбачав електронного листування між сторонами. Також, відповідач звертає увагу суду, що відповідно до наданих позивачем скрінів поштової скриньки, позивач направляв електронні листи, які не містили обов`язкових реквізитів для електронних документів, а саме електронного цифрового підпису, що не відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

У зв`язку з чим відповідач стверджує, що позивач своєю бездіяльністю в частині направлення письмових заявок в непередбачений договором спосіб та з порушенням вимог щодо обов`язкових реквізитів для електронних документів, фактично позбавив себе можливості отримати рахунки на оплату партій металобрухту, що в свою чергу призвело до неможливості оплатити та згодом отримати продукцію.

Відповідач зазначає, що електронна переписка, як доказ направлення та отримання відповідачем заявок на отримання рахунків-фактур, не може вважатися належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

На думку відповідача, невиконання позивачем свого обов`язку щодо надання покупцю письмової заявки на продукцію в межах строку дії договору унеможливило своєчасне виставлення рахунків-фактури на оплату, і, як наслідок, здійснення передоплати продукції та відвантаження металобрухту. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Проаналізувавши договір, який було укладено між позивачем та відповідачем, суд встановив, що Відповідно до п.13 договору передбачено, що покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості партії металобрухту, в об`ємі, згідно поданої покупцем письмової заявки за ціною, зазначеної в Специфікації, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця протягом трьох банківських днів після надання продавцем рахунку - фактури. Партією металобрухту вважається кількість металобрухту в тоннах, що прописана в заявці покупця.

Як визначено п.14 договору після зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця в термін до 15 календарних днів відвантажується металобрухт, за який було сплачено кошти за умови надання покупцем транспорту для відвантаження.

Таким чином, з огляду на п.14 договору відвантаження (поставка) металобрухту за договором обумовлена здійсненням покупцем 100% передплати у відповідності до п.13 договору на підставі рахунків-фактур, які виставляються продавцем на підставі заявок покупця.

В якості доказів виставлення заявок позивачем надано листи з вимогами надати рахунки-фактури для оплати партій металобрухту.

В підтвердження надання відповідачу наведених заявок позивач посилається на їх надіслання за допомогою електронної пошти, як пояснює позивач, на відомі йому електронні адреси відповідача, а саме, заявки надсилались на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що надано роздруківки з електронної поштової скриньки позивача.

Однак, як вбачається зі змісту договору, сторонами не передбачено та не погоджено такий вид листування, зокрема, виставлення заявок на поставку товару, як електронне листування (ні шляхом надіслання листів через електронні адреси сторін, ні шляхом складення та надіслання електронних документів. Крім того, листування між сторонами не містить ознак надіслання електронних документів.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі № 922/788/19 від 28.12.2019, за відсутності електронного підпису електронний документ не вважається створеним, а, отже не може розглядатися судом як доказ. Скріншоти, роздруківки з електронної пошти без електронного підпису не вважатимуться доказами здійснення господарських операцій. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами, які підписали господарський договір на поставку товарів, не була впроваджена процедура електронного документообігу. Так, сторони надсилали інформаційні повідомлення щодо виконання умов договору без дотримання вимог стосовно наявності обов`язкових реквізитів електронного документа та без завірення його своїм електронним підписом. Отже, надані стороною спору скріншоти листів не є належними письмовими електронними доказами та не можуть обґрунтовувати свою правову позицію по справі. Верховний Суд зауважує, що навіть при електронному листуванні має бути використані чинні електронні підписи для того, щоб воно було прийняте в якості доказу в суді. У своїй постанові Верховний Суд звернувся до власних правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №904/2882/18, від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18.

Оцінивши вищезазначені подані докази, суд дійшов наступного висновку - юридичну силу документів, які передають через автоматизовані інформаційні й телекомунікаційні системи, підтверджує обов`язковий реквізит - електронний цифровий підпис. Документ у електронній формі без електронного цифрового підпису не має юридичної сили і є звичайним засобом передавання інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не узгоджено відповідних електронних адрес сторін, які будуть вважатись офіційними і листування через які - належним. В договорі не визначено ні поштової скриньки позивача, з якої можуть бути надіслані заявки, ні поштової скриньки відповідача, на яку можуть бути надіслані заявки і таке надіслання буде вважатись належним в розумінні договору.

Надіслання позивачем заявок з довільної поштової скриньки, статус якої, як офіційної за договором, не узгоджено з відповідачем, на електронні адреси, які можливо й пов`язані з відповідачем, однак не визначені, як офіційні, не вважається належним надісланням в розумінні договору.

Стосовно документа, який визначає порядок ведення в ПАТ «Центренерго» діловодства, зокрема, визначає порядок приймання, реєстрації та розподілу вхідної кореспонденції та листів, відповідач надав суду інструкцію з діловодства в апараті управління ПАТ «Центренерго».

В свою чергу, стосовно журналу реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ «Центренерго», в якому здійснювалась реєстрація вхідної кореспонденції у період з 29.01.2020 по 01.09.2020, відповідач повідомив, що зазначений журнал реєстрації в паперовому вигляді не ведеться, а вся вхідна кореспонденція реєструється в електронному вигляді - за допомогою програмного забезпечення - Система електронного документообігу «LSDocs».

Однак, відповідні документи, є внутрішніми розпорядчими документами відповідача, на них відсутнє посилання в договорі, тому такі документи не стосуються порядку виконання договору.

Крім того, відповідачем заперечено та спростовано достовірність електронних адрес, на які позивачем надсилались листи з заявками.

Зокрема, відповідач зазначає, що електронна адреса контактної особи ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 була зазначена в системі Prozorro під час проведення аукціону, тобто відповідна особа була відповідальні за проведення аукціону і не має відношення до виконання договору. Крім того, щодо поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач зазначив, що на домені Публічного акціонерного товариства «Центренерго» поштова скринька з розширенням @centrenergo.com відсутня.

Таким чином, оскільки відповідний порядок листування не був погоджений сторонами, у відповідача були відсутні підстави перевіряти електронні адреси, наведені позивачем і вважати їх використання належним листуванням за договором.

В реквізитах договору вказано адреси місцезнаходження сторін договору і листування на такі адреси (а також на офіційні адреси місцезнаходження) може вважатись належним в розумінні договору.

Однак, позивачем не дотримано відповідного порядку надіслання відповідачу заявок про замовлення товару.

Крім того, як вбачається зі змісту надісланих позивачем листів, які він вважає заявками, такі листи стосувались вимог про надіслання рахунків-фактур на оплату, а не заявок на отримання товару. Також, зі змісту відповідних листів неможливо визначити обсяг замовленого позивачем товару, оскільки частина заявок виставлялась повторно.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначеноч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

За своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,оцінивши вищезазначені подані докази суд дійшов наступного висновку.

Враховуючи той факт, що в укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Балкер» та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» договорі не визначено спосіб ведення електронного листування, а в реквізитах сторін не зазначено офіційних електронних адрес, суд вважає, що позивач не надав суду доказів щодо направлення належним чином оформленої заявки на отримання товару та рахунків-фактур для сплати за металобрухт, а відповідно позбавив себе можливості отримання зазначених рахунків.

Враховуючи встановлені в ході розгляду спору обставини щодо відсутності підстав для спонукання відповідача надіслати позивачу для оплати рахунки-фактури, питання щодо ціни договору та щодо встановлення строку чинності договору не підлягають дослідженню в матеріалах даної справи, оскільки у позові відповідні вимоги не заявлені і відповідні обставини не впливають на результат розгляду даних позовних вимог.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, нормами, закріпленими у ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивача недоведені та такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються судом на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233-236, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкер» (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Кропивницького, буд. 139, ) до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ) про зобов`язанняПублічного акціонерного товариства «Центренерго» протягом семи календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Балкер» шляхом надіслання поштової кореспонденції на адресу Кіровоградська область, місто Кропивницький, вул. Кропивницького, б.139 рахунків-фактур для сплати вартості партії металобрухту вид 501 в обсязі 20 тон відповідно до заявки вих №28/01-К від 28.01.2020, в обсязі 20 тон відповідно до заявки вих №16/03 від 16.03.2020, в обсязі 40 тон відповідно до заявки вих№ 25/05-К від 25.05.2020, в обсязі 40 тон відповідно до заявки вих№ 24/06-К від 24.06.2020, в обсязі 50 тон відповідно до заявки вих№ 06/07-К від 06.07.2020, в обсязі 50 тон відповідно до заявки вих№ 24/07-К від 24.07.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.07.2021.

Суддя О.О. Третьякова