Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/150/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Паламарчук С.В. - ордер від 20.01.2021

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"

про визнання припиненими правовідносин, припинення іпотеки та скасування заборони

Товариство з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", в якому просить суд:

- визнати іпотеку нежитлової будівлі - Адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Осиково, вул. Житомирська (Леніна), будинок 7, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД, що виникла на підставі іпотечного договору № 17/Zкіп-05, вск 92, 655192,655188,655186, за реєстраційним номером 2767167, контрольна сума 634В767ДА2 від 29.12.2005 року, укладеним між ТОВ "Марва" ЛТД та ТОВ "УкрПромбанк", посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. від 30.12.2005 року такою, що припинена;

- зняти заборону відчуження нежитлової будівлі - Адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н.,с. Осиково, вул. Житомирська (Леніна), будинок 7, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД, яке перебувало в іпотеці, реєстраційний номер 2767142, контрольна сума 8ДА794Б813, та виключити записи про іпотеку нежитлової будівлі - Адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Осиково, вул. Житомирська (Леніна), будинок 7, що виникла на підставі іпотечного договору № 17/Zкіп-05, вск 92, 655192, 655188, 655186, за реєстраційним номером 2767167, контрольна сума 634В767ДА2 від 29.12.2005 року, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Ухвалою суду від 03.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/150/21 за правилами загального позовного провадження.

20.05.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву та свого представника до суду не направив.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи , директором ТОВ "Марва" ЛТД - Марчуком В.А з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта було встановлено, що готельний комплекс за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н., с. Осиково, вул. Житомирська, будинок 7 - має обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, що зареєстровано 30.12.2005 за №2767142 реєстратором - Приватним нотаріусом Юрчук Н.І., підставою для чого був договір іпотеки 17/Zкіп-05, де іпотекодержателем був ТОВ "Український промисловий банк", а іпотекодавцем ТОВ "Марва" ЛТД.

Так, 29.12.2005 між ТОВ "Український промисловий банк" та ТОВ "Марва" ЛТД був укладений кредитний договір № 17/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно п. 1.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти з лімітом 130 000,00 грн на строк з 29.12.2005 до 28.12.2007 з метою купівлі основних засобів та поповнення обігових коштів згідно основного виду діяльності.

В п. 3.1 кредитного договору зазначено, що виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується іпотекою нежитлової будівлі, адмінбудинку загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Осиково, вул. Леніна, 7 та заставою транспортних засобів згідно наведеного в даному пункті договору переліку.

Згідно п. 4.1 кредитного договору, повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до графіка зменшення ліміту кредитної лінії, але не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, передбаченого п. 1.1 цього договору.

В забезпечення вимог за кредитним договором 17/К-05 від 29.12.2005, між ТОВ "Український промисловий банк" (іпотекодержатель) та ТОВ "Марва" ЛТД (іпотекодавець) 29.12.2005 укладено іпотечний договір 17/Zкіп-05.

Предметом іпотеки є нежитлова будівля, адмінбудинок загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Осиково, вул. Леніна, 7.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 07.11.2003, виданого виконкомом Осиківської сільської ради, на підставі рішення виконкому Осиківської сільської ради від 16.10.2003 за № 76, та зареєстрованому в державному комунальному підприємстві Бердичівському МБТІ 07.11.2003 за реєстраційним номером 3356112, номер запису 844, книга 25 ( п. 1.2 іпотечного договору).

Згідно п. 1.4 іпотечного договору, на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця.

Згідно п. 6.2 цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за кредитним договором (шляхом укладання додаткових угод до нього), іпотека передбачена цим договором зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

Як стверджує позивач умови кредитного договору ним виконані в повному обсязі та жодних заборгованостей у ТОВ «Марва» ЛТД перед відповідачем немає.

19.11.2018 позивач звернувся до Національного Банку України із зверненнями, де прохав надати інформацію щодо передання відомостей кредитного договору №17/К-05 від 29 грудня 2005 року з ТОВ «Укрпромбанку» до архіву Національного Банку України, внаслідок ліквідації ТОВ «Укрпромбанку», що унеможливлює звернення до Житомирській філії «Укрпромбанку» що надавав кредит. А сам кредитний договір, закритий, заборгованість давно погашена, зобов`язання перед банком давно відсутні, але внаслідок ліквідації банку не було знято обтяження з об`єкту іпотеки за іпотечним договором 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року.

Національний банк України розглянув звернення і листом від 03.12.2018 № 20-0010/64479 повідомив позивача про наступне. Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 р. №19 з 21.01.2010 р. відкликано ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014 р. №103 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ «Укрпромбанк».

У зв`язку із закінченням строку ліквідаційної процедури ТОВ «Укрпромбанку» його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал".

Також НБУ повідомив, що за результатами розгляду запиту позивача було встановлено, що у переліку непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк», переданих в управління управителю, заборгованість ТОВ «Марва» ЛТД за кредитним договором №17/К-05 від 29 грудня 2005 року не значиться. Разом з тим, згідно з договором від 30.06.2010 р. №1620 про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», до АТ «Дельта Банк» не переходили права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Марва» ЛТД та ТОВ «Укрпромбанк».

Також, оскільки Національний Банк України є зберігачем документів ліквідованих банків України, було встановлено, що в описах документів архівного фонду TОB «Укрпромбанк», кредитна справа ТОВ «Марва» ЛТД взагалі не значиться. Також було зазначено, що в разі відмови реєстрації припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, відповідні дії можуть бути здійсненні на підстав рішення суду.

Таким чином, надані Національним банком України відомості свідчать про відсутність будь-яких зобов`язань, заборгованостей, кредитів, іпотечних договорів перед ТОВ "Український промисловий банк" та перед ліквідатором і управителем цього банку.

В подальшому позивач звернувся до приватного нотаріусу Юрчук Н.І. про зняття заборони із заставного майна.

З наданої приватним нотаріусом відповіді №39/01-16 від 18.01.2019 вбачається, що у зв`язку з тим, що банк ТОВ "український промисловий банк" ліквідований, і у його правонаступника ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" в переліку активів не має інформації щодо кредитної заборгованості ТОВ "Марва" ЛТД, то приватного нотаріуса не має правових підстав здійснити зняття заборони та припинити іпотеку від 30.12.2005 за р. 3399-3400.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України).

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (далі-Закон) іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №17/К-05 від 29 грудня 2005 року на відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором було забезпечене іпотекою нерухомого майна, а саме, нежитлової будівлі, адмінбудинку загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Осиково, вул. Леніна, 7 за іпотечним договором 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року, укладений між сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. 29.12.2005 та зареєстровано в р. №3399.

Також, 29.12.2005р. приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Юрчук Н.І. накладено заборона відчуження на предмет іпотеки до припинення чи розірвання договору іпотеки та зареєстровано в реєстрі за № 3400.

Внесені записи до Державного реєстру іпотек про іпотеку реєстраційний номер 2767167 та до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - реєстраційний №2767142.

Це підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Доказів подання відповідачем заяви про зняття обтяжень з нерухомого майна позивача суду на подано.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання на підставі виконання. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання.

За положеннями ч. 1 ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

З інформації викладеної у листі Національного банку України від 03.12.2018 за №20-0010/64479 вбачається, що будь-якої заборгованості ТОВ "Марва" ЛТД за кредитним договором № №17/К-05 від 29 грудня 2005 року не значиться, тобто основне зобов`язання фактично є припиненим.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.

Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону, зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, враховуючи, що зобов`язання, забезпечене іпотекою за договором іпотеки 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року припинилося, то зобов`язання за договорами іпотеки, які є похідними від кредитного договору, також припинилося.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність у Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивача за припиненим договором іпотеки 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року обмежує право власності позивача у незаконний спосіб.

Отже, з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача (ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення:

- кредитора про погашення позики;

- про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки);

- про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки;

- про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору;

- органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини;

- про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою;

- про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт;

- про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав;

- про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;

- про відчуження майна, переданого під виплату ренти;

- за рішенням суду;

- в інших випадках, передбачених законом.

Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов в частині визнання іпотеки згідно договору іпотеки 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року такою, що припинена та в частині зняття заборони відчуження нежитлової будівлі, адмінбудинку загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Осиково, вул. Леніна, 7, яке перебувало в іпотеці за іпотечним договором 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року.

Щодо вимоги позивача про виключення запису про іпотеку нежитлової будівлі, адмінбудинку загальною площею 192,3 кв.м., що знаходиться за адресою Житомирська область, Бердичівський район, с. Осиково, вул. Леніна, 7, що виникла на підставі іпотечного договору 17/ZKin-05 від 29 грудня 2005 року з Державного реєстру іпотек суд зазначає наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем, і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

Відповідно до "Про порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ", затвердженого постановою КМУ від 26.10.20119В редакції від 06.06.2018 №484І) ,із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 599 від 26.06.2019,№ 850 від 25.09.2019, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек є невід`ємно. архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ведення якого передбачає, зокрема, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, внесення відомостей про скасування рішень державного реєстратора.

П.46 вищезазначеного порядку встановлено, що записи про скасування державної реєстрації прав, відомості про скасування рішення державного реєстратора вносяться до Державного реєстру прав та записи (відомості) Державного реєстру прав скасовуються виключно на підставі рішення державного реєстратора. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні /скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом, зокрема, про припинення іпотеки.

Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відсутність порушеного права, невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством чи обрання невірного способу захисту встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, а саме, в частині позовної вимоги про виключення запису про іпотеку з Державного реєстуі іпотек.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати іпотеку нежитлової будівлі - Адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Осиково, вул. Житомирська (Леніна), будинок 7, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД ( Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, буд. 20, ), що виникла на підставі іпотечного договору від 29.12.2005 № 17/Zкіп-05, укладеним між ТОВ "Марва" ЛТД та ТОВ "УкрПромбанк" , р№3399 такою, що припинена;

- зняти заборону відчуження нежитлової будівлі - Адмінбудинок, загальною площею 192,3 кв.м, що знаходиться за адресою Житомирська обл., Бердичівський р-н.,с. Осиково, вул. Житомирська (Леніна), будинок 7, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД ( Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, буд. 20, ), що виникла на підставі іпотечного договору № 17/Zкіп-05 від 29.12.2005 року, р№ 3400.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" ( 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марва" ЛТД (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, буд. 20, )- 3 026,67 грн судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.07.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (м. Бердичів, вул. Житомирська, 20) рек

3- відповідачу (рек. з пов.)