ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.2021 Справа № 905/383/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

розглянувши справу за позовною заявою Комунального комерційного підприємство Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь, Донецька область,

до відповідача Фізичної особи-підприємеця Мартинішина Олександра Єфремовича, м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 141804,28 грн,

за участю представників сторін:

від позивача Єгельська О.В. в режимі відеоконференції,

від відповідача Ботман О.О.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємеця Мартинішина Олександра Єфремовича, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення 141804,28 грн., з яких: основної заборгованості - 64278,81 грн., інфляційних втрат - 8828,39 грн.; три відсотки річних - 4418,27 грн.; пені - 64278,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії №74 від 01.10.2005 року в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати за надану теплову енергію за період з жовтня 2016 року по грудень 2020 року.

Ухвалою суду від 05.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/383/21; справу №905/383/21 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/383/21; призначено розгляд справи по суті на 07.07.2021.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки відповідачем фактично не отримувалась теплова енергія за спірний період, у приміщенні №72, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач вказує, що 04.10.2010 року за участі начальника району підприємства «Маріупольтепломережа», інженера контролера та представника споживача у приміщенні було відключено опалення, про що складено Акт на відключення центрального опалення, та було здійснено відключення та опломбування системи опалення (пломби №№ 4902100; 4902052; 4902088; 4902008; 4902035; 490265; 4902017; 4902091; 4902074; 4902030; 4902037; 4902077).

З моменту установки пломб опалення до приміщення відповідача не подавалось, та, відповідно зобов`язання зі сплати теплової енергії у відповідача не виникало. Рахунки на оплату опалення чи претензій ФОП Мартинішину О.Є. не надсилалось усі ці роки, в тому числі за зазначений Позивачем період з жовтня 2016 по грудень 2020.

На підтвердження викладеного, відповідачем надано висновок експерта №3/д за результатами будівельно-технічного дослідження від 02.04.2021.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відключення приміщень Відповідача від опалення, без дотримання Порядку відключення, не дає йому права ухилятися від зобов`язань по оплаті теплової енергії, що розподіляється пропорційно опалюваній площі приміщень Відповідача, відповідно до положень п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630.

В письмових поясненнях №55 від 02.06.2021 позивач вказав, що у зв`язку з тим, що в акті від 04.10.2010р. вказано період дії опломбування, додатковий акт про зняття пломб не складався, та що після закінчення дії опломбування, відповідач повинен був самостійно зняти пломби та користуватися централізованим опаленням.

Щодо опломбування запірних вентилів у приміщенні споживача ККП «Маріупольтепломережа» зазначило, що в засобах масової інформації було повідомлення про недійсність з 15.10.2016 пломб на системі центрального опалення у нежилих приміщеннях, багатоповерхових будинків та відновлення нарахування коштів за централізоване теплопостачання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши пояснення сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду те, що приміщення відповідача відключене від системи теплопостачання у 2010 році і не поновлено до теперішнього часу.

Висновок суду обумовлений наступним:

01.10.2005 між Комунальним комерційним підприємством „Маріупольтепломережа (Постачальник, позивач) та фізичною особою-підприємецем Мартинішиним Олександром Єфремовичем (Споживач, відповідач) був укладений договір на відпуск теплової енергії № 74.

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник подає теплову енергію для об`єктів Споживача, перелічених в додатку до договору.

Дислокацією до договору № 74 від 01.10.2005, встановлені об`єкти теплопостачання: Меблевий магазин, що розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною опалювальною площею 89,59м2 (а.с.16).

Відповідно до п. 2.2. договору нормативна тривалість опалювального періоду 183 дня. Початок та закінчення опалювального періоду визначається погодними умовами та встановлюється виконкомом міської ради. В разі збільшення опалювального періоду понад нормативний Споживач сплачує всю вартість фактично отриманої теплової енергії.

Розділом 4 договору «Порядок оплати та відповідальність сторін» визначено, що Споживач за отриману теплову енергію здійснює оплату за фіксованими тарифами, затвердженими Маріупольським виконкомом міської ради, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені з розрахунку споживання теплової енергії в продовж всього опалювального періоду, за опалення 89,59 кв.м при тарифі 449-10 грн. за 1 Гкал в т.ч. 20% ПДВ (п.4.1 з урахуванням додаткової угоди №1 за березень 2009 (а.с. 15).

Пунктом 4.3. договору встановлено, що в разі не оплати рахунку в указаний строк Споживачу нараховується пеня відповідно Закону України № 543/96 від 22.11.1996, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Споживачу - суб`єкту підприємницької діяльності пеня нараховується в відповідності з Законом України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги» № 686- ХІV від 20.05.1999, в розмірі 1% за кожний день прострочення.

Пунктом 4.6. договору визначено, що в разі зміни тарифів, нові є обов`язковими для застосування сторонами.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що договір укладається строком на 2 роки. Умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою сторін в письмовій формі. Договір вважається продовженим на той же строк на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява однієї із сторін про відмову від договору або його перегляд.

Дослідивши договір на підставі якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором постачання теплової енергії, який підпадає під правове регулювання норм §5 глави 54 Цивільного кодексу України та статті 275 Господарського кодексу України, а також Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання, згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч.6 ст.19 ЗУ «Про теплопостачання»).

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір на відпуск теплової енергії №74 від 01.10.2015 є належною підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків.

Отже, в контексті ст.655, ч.1 ст.691, 714 Цивільного кодексу України, ст.275 Господарського кодексу України, положень Закону України «Про теплопостачання», укладений між позивачем та відповідачем договір є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами, з оплати поданої теплової енергії.

При цьому, визначальним є фактичне отримання теплової енергії, що і породжує виникнення кореспондуючого обов`язку Споживача з виконання грошових зобов`язань за спірним договором.

Виходячи з листування між позивачем та відповідачем, наявного у матеріалах справи, прилади обліку на опалювальному об`єкті останнього відсутні.

За приписами п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, зокрема, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

З огляду на що, слідує висновок, про визначення позивачем кількості теплової енергії, що відпускається Споживачу, розрахунковим способом у залежності від опалювальної площі.

Як зазначалось, об`єктом споживача у спірних відносинах є опалювальна площа нежитлового приміщення 89,59 м.кв. по АДРЕСА_1 .

Позивачем на виконання умов договору виставлені рахунки-фактури: виставлені рахунки-фактури та направлені Відповідачу рекомендованими листами: №№10-111375/01 від 31.10.2016 на суму 838,640 грн., 11- 111375/01 від 30.11.2016 на суму 2147,19 грн, 12-111375/01 від 31.12.2016 на суму 2823,06 грн., 01-111375/01 від 31.01.2017 на суму 2595,30 грн., 02- 111375/01 від 28.02.2017 на суму 3379,79 грн., 03-111375/01 від 31.03.2017 на суму2555,99 грн., 11-111375/01 від 30.11.2017 на суму 3091,29 грн., 12-111375/01 від 31.12.2017 на суму 2293,65 грн, 01-111375/01 від 31.01.2018 на суму 3394,91 грн., 02-111375/01 від 28.02.2018 на суму 2871,64, 03-111375/01 від 31.03.2018 на суму 2788,70 грн., 04-111375/01 від 30.04.2018 на суму 869,97 грн., 11-111375/01 від 30.11.2018 на суму 2620,97 грн, 12-111375/01 від 31.12.2018 на суму 2991,45 грн., 01-111375/01 від 31.01.2019 на суму 3295,57 грн., 02-111375/01 від 28.02.2019 на суму 3210,69 грн., 03-111375/01 від 31.03.2019 на суму 2131,37 грн, 04-111375/01 від 30.04.2019 на суму 757,27 грн., 11-111375/01 від 30.11.2019 на суму 2776,64 грн.,12-111375/01 від 31.12.2019 на суму 2680,65 грн., 01-111375/01 від 31.01.2020 на суму 3349,04 грн., 02-111375/01 від 29.02.2020 на суму 3141,05 грн., 03-111375/01 від 31.03.2020 на суму 1870,06 грн., 04-111375/01 від 30.04.2020 на суму 1366,99 грн., 10-111375/01 від 31.10.2020 на суму 88,88 грн, 11-111375/01 від 30.11.2020 на суму 1251,44 грн, 12-111375/01 від 31.12.2020 на суму 3096,61 грн., які до теперішнього часу не сплачені. На підтвердження направлення вказаних вище рахунків, позивач надав, фіскальні чеки про здійснення відправлення рекомендованим листом (а.с. 35-55).

Виставлені позивачем рахунки сплачені відповідачем не були, тому позивач вказує на невиконання відповідачем обов`язку зі сплати коштів за послуги централізованого опалення № 74 від 01.10.2015, у сумі 64278,81 грн, що нарахована за період з жовтня 2016 року по грудень 2020 року, що й зумовило звернення позивача до суду.

Між сторонами відсутній спір щодо нарахованої позивачем суми, проте спірним є питання, щодо отримання відповідачем теплової енергії у позивачем період.

На підтвердження факту постачання теплової енергії відповідачу, позивач посилається на акти включення центрального опалення в спірний період у будинку.

Оскільки, згідно акту на відключення централізованого опалення від 04.10.2010 у приміщенні за адресою пр.Нахімова, 72, м.Маріуполь, були встановлені пломби (№№4902100, 4902052, 4902088, 4902008, 4902035, 4902065, 4902017, 4902091, 4902074, 4902030, 4902037, 4902077) які і станом на момент розгляду справи демонтованими не були.

При цьому, позивач зазначає, з 15.10.2016 тимчасові пломби, у тому числі ті, що встановлені у приміщенні відповідача, є недійсними, а тому нарахування коштів за послуги централізованого опалення було відновлено.

Про відновлення нарахування коштів позивачем, у засобах масової інформації газета «Приазовський робочій» від 25.10.2016 №124/202668 та на сайті ККП «Маріупольтепломережа», була розміщена відповідна інформація (а.с. 172).

У матеріалах справи містяться Акти зняття показань приладів обліку теплової енергії будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24-34), які містять відомості про зняття показань цілком по будинку.

До матеріалів справи, також надано акти на включення центрального опалення від 16.10.2016, від 24.10.2017, від 01.11.2018 та від 24.10.2019, 30.10.2020 згідно з якими позивачем було здійснено підключення опалення в будинку, за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 19-23).

Про те, зі змістом зазначених актів вбачається, що вони підписані між позивачем та обслуговуючою житловий будинок організацією, в якому знаходиться приміщення відповідача, щодо подачі опалення на будинок вцілому, при тому, що приміщення відповідача було відключено від системи теплопостачання будинку окремо.

Таким чином, у сукупності із іншими доказами у справі, суд не приймає заначені акти в якості доказів підключення приміщення відповідача до системи теплопостачання.

Відповідачем в підтвердження того, що з моменту установки пломб опалення до приміщення відповідача не подавалось, надано висновок судового експерта №3/д за результатами будівельно-технічного дослідження від 02.04.2021 року, в якому зазначено, що систему опалення (опалювальні прилади) в нежилому приміщенні по пр.Нахімова, 72, м.Маріуполь, належного ОСОБА_1 опломбовано; пломби №№4902100, 4902052, 4902088, 4902008, 4902035, 4902065, 4902017, 4902091, 4902074, 4902030, 4902037, 4902077 не пошкоджені. Використання опломбованої системи опалення в нежилому приміщенні по пр. Нахімова, 72, м.Маріуполь, для опалення цих приміщень неможливо. (а.с. 101-102).

В письмових поясненнях від 21.05.2021 відповідач зазначає, що з 04.10.10 (моменту встановлення пломб) ним здійснювалось і здійснюється опалення належного йому приміщення за допомогою опалювального обладнання, живлення якого здійснюється від електроенергії, в підтвердження чого суду надані фотографії нежитлового приміщення літ. А-3 №1, за адресою: АДРЕСА_1 , на яких зафіксовано прилади опалення за допомогою електроенергії (а.с. 133-137).

Також, суду надана копія довідки про прогнозовані обсяги постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 за договором про постачання електричної енергії №4044 від 01.01.2019, та копії квитанцій про сплату електроенергії в нежилому приміщенні по АДРЕСА_1 за період з жовтня 2020 по травень 2021 (а.с. 138-142).

01.06.2021 року в результаті перевірки опломбування підведень до опалювальних приладів нежитлового приміщення №72, за адресою пр. Нахімова 72, Департаментом з питань розвитку житлового фонду та ремонтів комунального господарства встановлено, що: - пломби у трьох кімнатах намотані на вентилях, опалювальні прилади обрізані та демонтовані, пломби порушені; - в санвузлі вентиля на підведенях до опалювального приладу закриті, опалювальний прилад не демонтовано, пломби збережені у первісному вигляді; - у трьох кімнатах вентиля знаходяться у відкритому положенні, що дає підстави вважати що опалення до приміщення надається через перемички.

В акті зазначено, що з викладеним в ньому представник Мартинішина О.Є. не згоден, усі пломби, що були встановлені Комунального комерційного підприємство Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа цілі, непорушені, опалювання приміщення не здійснюється (а.с. 167).

Оскільки висновки наведеного акту суперечать іншим доказам, а також стосуються огляду лише стану пломб, та не відображають фактичну відсутність радіаторів опалення, що відображені у тому числі у висновку експерта, суд не приймає акт від 01.06.2021р. до уваги.

Таким чином, суд встановив, що після відключення приміщення позивача від системи теплопостачання воно відновлено не було,і, як станом на жовтень 2016 року (початок нарахування позивачем заборгованості), так і станом на дату ухвалення судового рішення, опломбування яке було встановлене позивачем на мережі у приміщенні відповідача, демонтоване не було. В свою чергу, використання опломбованої системи опалення без радіаторів опалення в нежилому приміщенні по пр. Нахімова, 72 неможливо.

Доказів, що спростовують викладене позивачем до матеріалів справи не надано.

Визнання недійсною пломби на системі центрального опалення у приміщенні відповідача, не є фактичним підтвердженням постачання теплової енергії до нерухомого приміщення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.72 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Отже, здійснивши аналіз наведених норм права та обставин справи, судом не встановлено факту отримання відповідачем теплової енергії за договором, безпосередньо на об`єкті теплопостачання, оскільки саме позивачем здійснено відключення приміщень відповідача, про що свідчать відомості наведені самим позивачем, у актах обстеження приміщення.

Судом відхиляється твердження позивача, що ним, належним чином виконані умови договору на відпуск теплової енергії відповідачу, зокрема, надано теплову енергію у спірний період (з жовтня 2016 року по грудень 2020 року), на суму 64278,81 грн, шляхом подачі до приміщення по пр.Нахімова №72, теплової енергії, оскільки, факт отримання відповідачем теплової енергії за договором, безпосередньо на об`єкті теплопостачання, не знайшов свого підтвердження, в ході судового розгляду.

Таким чином, за висновками суду, підстави для виникнення кореспондуючого обов`язку відповідача з оплати виставлених позивачем рахунків, перелік яких приведено вище, відсутні.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача у розглядуваних правовідносинах, а відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу.

Під час розгляду справи не встановлено обов`язку відповідача щодо сплати заявленої вартості теплової енергії, тому й підстави для нарахування пені та застосування відповідальності на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 76-79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа до Фізичної особи-підприємеця Мартинішина Олександра Єфремовича про стягнення 141804,28 грн., з яких: основної заборгованості - 64278,81 грн., інфляційних втрат - 8828,39 грн.; три відсотки річних - 4418,27 грн.; пені - 64278,81 грн. відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 07.07.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.07.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз