ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.07.2021м. ДніпроСправа № 904/9958/15 (904/6255/21)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нейтраль", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Майбутнє", м. Дніпро

про витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нейтраль", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Майбутнє" про витребування з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нейтраль" на користь банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" рухоме майно відповідно до Договору поставки №3/20-ТВК від 18.03.2020 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовом, в якому міститься вимога про витребування майна, яка по суті є вимогою майнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Велика Палата Верховного Суду у справі №910/13737/19 (постанова від 25.08.2020) зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" про витребування з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нейтраль" на користь банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" рухоме майно відповідно до Договору поставки №3/20-ТВК від 18.03.2020 року - є вимогою майнового характеру.

У відповідності до ч. 1. ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У відповідності до частини другої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві зазначив, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви складає 2270,00 грн.

Позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно положень частини 1 статті 171 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Всупереч викладеному, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Майбутнє".

Також позивач у позовній заяві зазначає, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом надіслання відповідачу вимоги №02-01/20 від 17.03.2021 року, але до позовної заяви вказаної вимоги та доказів її направлення додано не було.

Крім того, в порушення пункту 8 частини 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позивачем не зазначено відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі, з урахуванням вартості спірного майна.

- надати докази направлення на юридичну адресу третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Майбутнє" позовної заяви з додатками.

- надати належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві (копію вимоги №02-01/20 від 17.03.2021 року та докази її направлення).

- надати відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання -07.07.2021 й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Владимиренко