УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.07.2021Справа № 910/10669/21

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є. розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн»

про визнання недійсним додаткового договору № 1 від 03.09.2020 та стягнення 2 142 827, 18 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіп Морріс Сейлз Енд Дистриб`юшн» про визнання недійсним додаткового договору № 1 до договору перевезення вантажу № 70681 від 01.07.2015, який укладено 03.09.2020 та стягнення 2 142 827, 18 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА» позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлено в розмірі 2270 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги, що позивач у прохальній частині позову просить визнати недійсним додатковий договір № 1 до Договору перевезення вантажу № 70681 від 01.07.2015 укладений 03.09.2020 та стягнути з відповідача суму у розмірі 2 142 827, 18 грн, то судовий збір, який мав би бути сплачений позивачем - 34 412, 41 грн (2 142 827, 18 грн *1,5 % = 32 142, 41 грн + за вимогу немайнову характеру 2 270, 00 грн, разом 34 412, 41 грн).

У той же час, доказів сплати судового збору у розмірі 34 412, 41 грн позивачем до позовної заяви не додано.

Разом з цим, до позовної заяви позивачем долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору дійшов висновку про наступне.

В обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору позивач зазначив, що не може сплатити судовий збір враховуючи скрутне матеріальне становище та просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по суті справи.

Положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судом враховано, що в постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених в ухвалах Великої Палати ВС від 20.01.2020 у справі № 160/8324/19, Касаційного адміністративного суду у складі ВС від 15.08.2019 у справі № 440/4696/18, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі ВС від 04.08.2020 у справі № 826/13247/18 та від 31.07.2020 у справі № 826/11947/18.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18, юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного вбачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи в тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

У той же час, посилаючись на скрутне матеріальне становище, останній не надав відповідних доказів на підтвердження даної обставини.

Таким чином, суд позбавлений можливості здійснити перевірку обставини щодо скрутного матеріального становище, внаслідок чого відповідне клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належними доказами відправлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів є описи вкладення в поштовий конверт та документи, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Проте, докази відправлення відповідачу позовної заяви і доданих до неї документів позивачем не надані.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА» залишити без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА» строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви із :

- наданням належних та допустимих доказів сплати судового збору у розмірі 34 412, 41 грн;

- доказів надіслання на адресу відповідача всіх доданих до позовної заяви документів у відповідності до переліку додатків до позовної заяви з якою заявник звернувся до суду.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма «НАДЕЖДА», що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Ухвала набирає законної сили 07.07.2021 та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://ki.arbitr.gov.ua.

Суддя М.Є. Літвінова