ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/556/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця Демчука Миколи Володимировича ( АДРЕСА_1 ) до Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" (33001, м. Рівне, вул. Нижньодворецька, 31) про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 22 660,00грн.

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2021 року фізична особа-підприємець Демчук Микола Володимирович звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 22 660,00грн.

Разом з цим, в п. 2 прохальної частини позовної заяви фізична особа-підприємець Демчук Микола Володимирович просить суд, з метою забезпечення судового позову: накласти арешт на все рухоме майно ТОВ "Мехтехнобуд" (код ЄДР 43120425, адреса реєстрації 33001. Рівненська обл., місто Рівне, вул. Нижньодворецька, будинок 31) в тому числі, але не виключно: транспортні засоби; машини; механізми; грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ "Мехтехнобуд" (код ЄДР 43120425) до виконання рішення суду у даній справі та заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти дії з реєстрації переходу (внесення змін) щодо прав на корпоративні права на підприємство - ТОВ "Мехтехнобуд" (код ЄДР 43120425) (33001. Рівненська обл., місто Рівне, вул. Нижньодворецька, будинок 31,), які належать Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД" (код ЄДР 23302092, вул. Нижньодворецька, 31, м. Рівне, 33001) до виконання рішення суду у даній справі відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України, оскільки стовідсотковим власником ТОВ "Мехтехнобуд" (код ЄДР 43120425) є відповідач Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" (код ЄДР 23302092, вул. Нижньодворецька. 31, м. Рівне, 33001), що підтверджується даними з ЄДР.

Тобто, суд вбачає, що одночасно із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, згідно ст.ст. 136-140 ГПК України.

Позивач у позовній заяві зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на підтвердження чого надав посвідчення ветерана війни - інваліда війни в якому зазначено, що він є інвалідом 3 групи.

Обгрунтовує це тим, що згідно зі статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Стверджує, що відповідно до п.18 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він має пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а за змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У відповідності до ст. 4 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

У статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Суд встановив, що фізична особа - підприємець Демчук Микола Володимирович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 22 660,00грн. за невиконання рішення Господарського суду Рівненської області №918/33/19 від 07.05.2019 року, яким стягнуто 116 093 грн. 48 коп. - майнового збитку від падіння крану, 2 734 грн. 00 коп. - вартість послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки та 1 782 грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору та просить суд вжити заходи забезпечення даного позову.

Однак, означена позовна вимога, жодним чином не зачіпає порядку, обсягу соціальних гарантій та жодним іншим чином не стосується соціального і правового захисту ветеранів війни.

Подібний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19.

На підставі наведеного, суд вважає, що положення п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не розповсюджуються на позовні вимоги фізичної особи-підприємця Демчука Миколи Володимировича до Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 22 660,00грн.

Інших документів на підтвердження того, що позивач звільнений від сплати судового збору, до позову не додано.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 4, 7 ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 139 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Положеннями Закону України "Про судовий збір" встановлено порядок сплати та розміри ставок судового збору за звернення до господарського суду з позовною заявою.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до підпункту 3) п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що до заяви про забезпечення позову позивачем не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору за подання до суду відповідної заяви.

Згідно з ч. 10 ст. 174 ГПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову, викладену позивачем у п. 2 прохальної частини позовної заяви - слід повернути фізичній особі-підприємцю Демчуку Миколі Володимировичу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця Демчука Миколи Володимировича про забезпечення позову, викладену в пункті 2 прохальної частини позовної заяви, - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.07.2021 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя Романюк Ю.Г.