ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2021 р. Справа № 924/361/21

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ТОВ "ОПТІСЕЛ", м.Львів

до ТОВ "ГРІН ВЕЙ К", м.Хмельницький

про стягнення 560 577,94 грн., з яких 486 865,47 грн. - основний борг, 35 725,72 грн. - пеня, 8 824,72 грн. - 3% річних та 29 162,03 грн. - інфляційних втрат

Представники сторін: не з"явились

Суть:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ТОВ "ОПТІСЕЛ", м.Львів до ТОВ "ГРІН ВЕЙ К", м.Хмельницький про стягнення 560 577,94 грн., з яких 486 865,47 грн. - основний борг, 35 725,72 грн. - пеня, 8 824,72 грн. - 3% річних та 29 162,03 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 09.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в засідання суду не з"явився.

Відповідач не скористався правом участі свого представника, відзиву на позов не подав.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

29 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІСЕЛ», в якості Постачальника - з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ВЕЙ К», в якості Покупця, з - іншої сторони, було укладено договір поставки №5-20 згідно умов якого, Постачальник зобов`язався поставляти партіями шляхом передачі у власність Покупця, а Покупець зобов`язався приймати та своєчасно оплачувати вартість Товару, а саме - товари в асортименті згідно накладних (п. 1.1. Договору).

Згідно пункту 4.3 договору, датою відвантаження замовленої партії Товару зі складу Постачальника, вважається дата виписки видаткової накладної. Датою отримання партії Товару Покупцем, вважається дата підписання представником Покупця видаткової накладної. Передача товару Постачальником і його приймання Покупцем, асортименту, кількості здійснюється на підставі відповідної накладної.

На виконання умов Договору, позивач протягом 2020 року, згідно замовлень відповідача, здійснив поставку Товару для відповідача на загальну суму 786 865,57 грн., що підтверджується видатковими накладними: №169 від 31.07.2020р. на суму 242 903,23 грн., №192 від 12.08.2020р. на суму 20 926,38 грн., №203 від 17.08.2020р. на суму 41 094,24 грн., №221 від 21 серпня 2020 року на суму 124 722,36 грн., №247 від 08 вересня 2020 року на суму 180 414,24 грн., №358 від 12.11.2020 року на суму 63 385,64 грн., №394 від 27.11.2020 року на суму 67 763,70 грн., №402 від 03 грудня 2020 року на суму 45 655,68 грн.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що оплата, вартості замовленої партії Товару здійснюються Покупцем у формі 100% попередньої оплати згідно виставленого рахунку Постачальника, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в національній валюті України - гривні.

Відповідачем на виконання умов Договору було здійснено часткові оплати товару: 30 липня 2020 року на суму 100 000,00 грн., 10 листопада 2020р. на суму 100 000,00 грн., 27 листопада 2020 року на суму 50 000,00 грн., 03 грудня 2020 року на суму 50 000,00 грн., загалом ТОВ «ГРІН ВЕЙ К» оплачено товару на загальну суму 300 000,00 грн..

Оплаченими повністю є наступні партії товару згідно видаткових накладних: №358 від 12.11.2020 року на суму 63 385,64 грн., (оплата 100 000,00 грн. від 10.11.2020р.), №402 від 03 грудня 2020 року на суму 45 655,68 грн. (оплата 50 000,00 грн., від 03.12.2020р.), решта оплат зарахувалися як часткова оплата в порядку черговості оплат.

Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 486 865,47 грн., яка виникла по факту протермінування оплати за отриманий товар згідно наступних видаткових накладних:

- №169 від 31.07.2020р. на суму 242 903,23 грн. (часткова оплата 30.07.2020р. на суму 100 000,00 грн., - залишок з оплати на суму 4 344,32 грн. від 03.12.2020р., залишок з оплати від 10.11.2020р., в сумі 36 614,36 грн.) неоплачений борг по даній накладній 101 944,55 грн.;

- №192 від 12.08.2020р. на суму 20 926,38 грн. - повністю неоплачена;

- №203 від 17.08.2020р. на суму 41 094,24 грн. - повністю неоплачена;

- №221 від 21 серпня 2020 року на суму 124 722,36 грн. - повністю неоплачена;

- №247 від 08 вересня 2020 року на суму 180 414,24 грн. - повністю неоплачена;

- №394 від 27.11.2020 року на суму 67 763,70 грн. (часткова оплата 50 000,00 грн., від 27.11.2020р.,) неоплачений борг по накладній 17 763,70 грн.

Позивачем на адресу відповідача 19.03.2021р. надіслано вимогу про негайне повернення заборгованої суми, яка останнім отримана, однак залишена не виконаною.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати за Товар, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня), відповідно до розміру неоплаченої суми, за кожен день прострочення, до повного розрахунку.

Пунктом 10.3. договору передбачено, що строк нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені і строк позовної давності на їх стягнення не обмежується шістьма місяцями і/або роком, а нараховуються до моменту належного виконання зобов`язання за цим договором, або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій в межах строку загальної позовної давності (3 роки).

У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання, крім суми основного боргу яка складає 486 865,47 грн., позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення оплати платежів по договору яка склала 35 725, 72 грн. (за період з 03.08.2020р. по 05.04.2021р.) та відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 8824,72 грн. та індекс інфляції в сумі 29 162,03 грн. (за період з 03.08.2020р. по 05.04.2021р.).

Всього, сума заборгованості за Договором складає 560 577,94 грн., з яких 486 865,47 грн. - основний борг, 35 725, 72 грн. - пені, 8824,72 грн. - 3% річних та 29 162,03 грн. - інфляційних втрат.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів поставки.

29 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІСЕЛ», в якості Постачальника - з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ВЕЙ К», в якості Покупця, з - іншої сторони, було укладено договір поставки №5-20 згідно умов якого, Постачальник зобов`язався поставляти партіями шляхом передачі у власність Покупця, а Покупець зобов`язався приймати та своєчасно оплачувати вартість Товару, а саме - товари в асортименті згідно накладних (п. 1.1. Договору).

Згідно пункту 4.3 договору, датою відвантаження замовленої партії Товару зі складу Постачальника, вважається дата виписки видаткової накладної. Датою отримання партії Товару Покупцем, вважається дата підписання представником Покупця видаткової накладної. Передача товару Постачальником і його приймання Покупцем, асортименту, кількості здійснюється на підставі відповідної накладної.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

На виконання умов Договору, позивач протягом 2020 року, згідно замовлень відповідача, здійснив поставку Товару для відповідача на загальну суму 786 865,57 грн., що підтверджується видатковими накладними: №169 від 31.07.2020р. на суму 242 903,23 грн., №192 від 12.08.2020р. на суму 20 926,38 грн., №203 від 17.08.2020р. на суму 41 094,24 грн., №221 від 21 серпня 2020 року на суму 124 722,36 грн., №247 від 08 вересня 2020 року на суму 180 414,24 грн., №358 від 12.11.2020 року на суму 63 385,64 грн., №394 від 27.11.2020 року на суму 67 763,70 грн., №402 від 03 грудня 2020 року на суму 45 655,68 грн.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що оплата, вартості замовленої партії Товару здійснюються Покупцем у формі 100% попередньої оплати згідно виставленого рахунку Постачальника, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в національній валюті України - гривні.

Відповідачем на виконання умов Договору було здійснено часткові оплати товару: 30 липня 2020 року на суму 100 000,00 грн., 10 листопада 2020р. на суму 100 000,00 грн., 27 листопада 2020 року на суму 50 000,00 грн., 03 грудня 2020 року на суму 50 000,00 грн., загалом ТОВ «ГРІН ВЕЙ К» оплачено товару на загальну суму 300 000,00 грн..

Оплаченими повністю є наступні партії товару згідно видаткових накладних: №358 від 12.11.2020 року на суму 63 385,64 грн., (оплата 100 000,00 грн. від 10.11.2020р.), №402 від 03 грудня 2020 року на суму 45 655,68 грн. (оплата 50 000,00 грн., від 03.12.2020р.), решта оплат зарахувалися як часткова оплата в порядку черговості оплат.

Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 486 865,47 грн., яка виникла по факту протермінування оплати за отриманий товар згідно наступних видаткових накладних:

- №169 від 31.07.2020р. на суму 242 903,23 грн. (часткова оплата 30.07.2020р. на суму 100 000,00 грн., - залишок з оплати на суму 4 344,32 грн. від 03.12.2020р., залишок з оплати від 10.11.2020р., в сумі 36 614,36 грн.) неоплачений борг по даній накладній 101 944,55 грн.;

- №192 від 12.08.2020р. на суму 20 926,38 грн. - повністю неоплачена;

- №203 від 17.08.2020р. на суму 41 094,24 грн. - повністю неоплачена;

- №221 від 21 серпня 2020 року на суму 124 722,36 грн. - повністю неоплачена;

- №247 від 08 вересня 2020 року на суму 180 414,24 грн. - повністю неоплачена;

- №394 від 27.11.2020 року на суму 67 763,70 грн. (часткова оплата 50 000,00 грн., від 27.11.2020р.,) неоплачений борг по накладній 17 763,70 грн.

Позивачем на адресу відповідача 19.03.2021р. надіслано вимогу про негайне повернення заборгованої суми, яка останнім отримана, однак залишена не виконаною.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати за Товар, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня), відповідно до розміру неоплаченої суми, за кожен день прострочення, до повного розрахунку.

Пунктом 10.3. договору передбачено, що строк нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені і строк позовної давності на їх стягнення не обмежується шістьма місяцями і/або роком, а нараховуються до моменту належного виконання зобов`язання за цим договором, або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій в межах строку загальної позовної давності (3 роки).

У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання, крім суми основного боргу яка складає 486 865,47 грн., позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення оплати платежів по договору яка склала 35 725, 72 грн. (за період з 03.08.2020р. по 05.04.2021р.) та відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 8824,72 грн. та індекс інфляції в сумі 29 162,03 грн. (за період з 03.08.2020р. по 05.04.2021р.).

Всього, сума заборгованості за Договором складає 560 577,94 грн., з яких 486 865,47 грн. - основний борг, 35 725, 72 грн. - пені, 8 824,72 грн. - 3% річних та 29 162,03 грн. - інфляційних втрат.

Суд, перевіривши правильність нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.9, ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 130, 185, 191, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ВЕЙ К", (29027, м.Хмельницький, вул. Староміська, 52/2А, офіс 7А, код: 41209218) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІСЕЛ", (79024, м.Львів, вул.Промислова, 45, код: 40389650) - 486 865,47 грн. (чотириста вісімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п"ять гривень 47 коп.) - основний борг, 35 725, 72 грн. (тридцять тисяч сімсот двадцять п"ять гривень 72 коп.) - пені, 8 824,72 грн. (вісім тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 72 коп.) - 3% річних, 29 162,03 грн. (двадцять дев"ять тисяч сто шістдесят дві гривні 03 коп.) - інфляційних втрат та 8 408,68 грн. (вісім тисяч чотириста вісім гривень 68 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - 79049, ТОВ "ОПТІСЕЛ", м.Львів, вул.Промислова, 45;

3 - відповідачу - 29027, ТОВ "ГРІН ВЕЙ К", м.Хмельницький, вул. Староміська, 52/2А, офіс 7А.

Виготовлено з АСДС помічник судді Т.М.Козій дата 06.07.2021р.