ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.07.2021 Справа № 905/739/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця Зайчикова Олександра Вікторовича, м.Костянтинівка, Донецька область,

до відповідача Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації, м.Краматорськ, Донецька область,

про стягнення 372 919,86 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В

Фізична особа-підприємець Зайчиков Олександр Вікторович, м.Костянтинівка, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 380551,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №52 від 09.07.2019 про закупівлю послуг за державні кошти в частині оплати наданих послуг, у зв`язку з чим заявлено до стягнення 372919,86 грн. основного боргу, та 7632,09 грн штрафу.

Ухвалою суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/739/21.

22.06.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, у якій він просив внести зміни до прохальної частини позовної заяви та вилучити пункти 3 та 4, а саме щодо стягнення штрафу у розмірі 7 632,09 грн. за порушення умов проведення розрахунків за договором про закупівлю послуг за державні кошти №52 від 09.07.2019, та стягнення судового збору.

Ухвалою суду від 22.06.2021 вищезазначену заяву прийнято судом та закрито провадження в частині стягнення штрафу у розмірі 7632,09 грн. за порушення умов проведення розрахунків за договором про закупівлю послуг за державні кошти №52 від 09.07.2019. Також вказаною ухвалою закрито підготовче провадження у справі №905/739/21 та призначено розгляд справи по суті на 06.07.2021.

Позивач під час розгляду даної справи наполягав на задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 372919,86 грн. У відповіді на відзив позивач наголошував на тому, що на виконання умов договору 10.12.2020 замовник підписав акт № 3 надання послуг на суму 372 919,86 грн., проте в порушення п. 4.3. договору не оплатив вказану суму.

Відповідач під час розгляду даної справи проти задоволення позовних вимог заперечував. У відзиві на позовну заяву (а.с. 75-82) представник відповідача наполягав на тому, що умовами договору було передбачено, що бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності бюджетного призначення. Разом із тим, на теперішній час розпорядженнями голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації заходу «Проведення спеціальних заходів, спрямованих на запобігання знищенню чи пошкодженню природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема, нанесення на відповідні планово-картографічні матеріали меж та встановлення на місцевості знаків територій та об`єктів природно-заповідного фонду» не передбачено, у зв`язку з тим, що зазначений захід мало бути виконано у 2019 році, а отже у відповідача відсутні встановлені бюджетні призначення для сплати коштів за договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 05.07.2021 задоволено заяву відповідача про участь у судовому засіданні, призначеному на 06.07.2021 року о 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon. Разом із тим, при спробі 06.07.2021 у призначений час встановити зв`язок з представником відповідача, суду не вдалося налаштувати відеозв`язок.

У зв`язку з викладеним, судове засідання 06.07.2021 відбувається без участі представників сторін.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу та дослідивши надані представниками сторін докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що позивачем було виконано роботи на суму 372 919,86 грн., відповідач їх не оплатив, строк платежу настав і законодавчі підстави для звільнення відповідача від виконання обов`язку відсутні.

09.07.2019 між Департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації (далі замовник) та фізичної особою-підприємцем Зайчиковим Олександром Вікторовичем (далі виконавець) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 52 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з Проведення спеціальних заходів, спрямованих на забезпечення знищенню чи пошкодженню природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема, встановлення на місцевості та нанесення на відповідні планово-картографічні матеріали меж територій об`єктів природно-заповідного фонду (далі послуги), зазначені у кошторисі (Додаток №2), що є невід`ємною частиною договору (код за ДК 021:20-1 Послуги, пов`язані з лісівництвом) на 6 об`єктах природно-заповідного фонду загальною площею 1582,9 га, розташованих на території Нікольського району Донецької області, (предмет договору визначається на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 №454), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно п.1.2. договору послуги повинні відповідати технічним вимогам (Додаток №1).

Виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких повинна відповідати умовам технічних вимог (Додаток №1). Технічні, якісні характеристики послуг повинні надатися на необхідному професійному рівні з дотриманням строків (п.2.1. договору).

Відповідно до п.3.1. договору його ціна становить 912 032,50грн., без ПДВ.

Сума, визначена у договорі, може бути зменшена за взаємною згодою сторін, залежно від реального фінансування видатків шляхом укладення додаткової угоди до договору (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти замовник перераховує виконавцю попередню оплату в розмірі 30 % вартості надання послуг (п.3.1. договору) в сумі 273609,75грн., без ПДВ.

Підставою для надання попередньої оплати є надання виконавцем рахунку на здійснення попередньої оплати. Виконавець зобов`язується надати послуги протягом поточного бюджетного року, використати і звітувати (з додаванням усіх необхідних документів) за отриманні кошти у термін не пізніше 1-го місяця з моменту отримання цих коштів. У випадку не повного освоєння попередньої оплати, виконавець повинен у строк не більше 3-х банківських днів повернути несвоєчасні кошти на рахунок замовника (п.4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору оплата послуг здійснюється замовником на підставі акту приймання-передачі наданих послуг та рахунку на оплату окремо по кожному етапу: за 1 етап 20%, за 2 етап 50% вартості надання послуг згідно кошторису (Додаток №2). Оплата здійснюється замовником згідно акту приймання-передачі наданих послуг протягом 10 календарних днів з дня його отримання.

Згідно п.5.1. договору, надання послуг здійснюється відповідно до календарного плану (Додаток №3).

Відповідно до п.5.2. договору виконавець передає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг та анотовані звіти про фактично наданий обсяг послуг. Акти приймання-передачі наданих послуг замовник повинен належним чином оформити та надіслати виконавцю протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання.

Згідно п. 5.4. договору факт приймання послуг засвідчується замовником та виконавцем шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг в 2-х примірниках (по одному примірнику для виконавця та замовника).

Право власності на результати наданих послуг переходять від виконавця до замовника в момент підписання двома сторонами акту приймання-передачі наданих послуг та повної оплати (п. 5.5. договору).

Пунктом 5.6. договору передбачено, що у випадку порушення якості послуг відповідно до встановлених супровідних документів на нього або нестачі будь-яких його складових виконавцем та замовником складається окремий акт, на підставі якого замовник пред`являє претензію винній стороні.

Згідно п. 6.1.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Відповідно до п. 10.1. договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31.12.2019.

Вищезазначений договір підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Відповідачем на виконання умов договору було здійснено попередню оплату на суму 273 609,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 41 від 24.07.2019 (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 912 032,50 грн., що підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг: № 1 від 02.02.2019 на суму 273 609,75 грн. з ПДВ, № 2 від 07.08.2019 на суму 265 502,89 грн. з ПДВ та № 3 від 10.12.2020 на суму 372 919,86 грн. (а.с. 17-20, 25-26).

Разом із тим, як зазначає позивач, відповідачем було частково здійснено оплату на суму 539 112,64 грн. Заборгованість в сумі 372 919,86 грн. за актом № 3 від 10.12.2020 залишилась непогашеною, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір №52 від 09.07.2019 про закупівлю послуг за державні кошти є змішаним і містить елементи договорів про надання послуг та підряду. За приписами частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до приписів статей 837 та 901 Цивільного кодексу України за договорами підряду та послуг одна сторона є зобов`язаною виконати певну роботу, а інша - сплатити її вартість.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося, згідно пункту 4.3. договору оплата здійснюється замовником згідно акту приймання-передачі наданих послуг протягом 10 календарних днів з дня його отримання.

Позивачем на підтвердження наявності заборгованості та неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань надано, зокрема, акт надання послуг № 3 від 10.12.2020 на суму 372 919,86 грн., які підписаний сторонами без зауважень.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 52 від 09.07.2019 щодо оплати виконаних робіт в обумовлені договором строки не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 372 919,86 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що оскільки розпорядженнями голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 04.02.2020 № 104/5-20 «Про затвердження Програмних заходів обласного фонду охорони навколишнього природного середовища на 2020 рік», та 10.03.2021 № 172/5-21 «Про затвердження Програмних заходів обласного фонду охорони навколишнього природного середовища на 2021 рік», заходу «Проведення спеціальних заходів, спрямованих на запобігання знищенню чи пошкодженню природних комплексів територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема, нанесення на відповідні планово-картографічні матеріали меж та встановлення на місцевості знаків територій та об`єктів природно-заповідного фонду» не передбачено, то у відповідача відсутні бюджетні призначення для сплати коштів за договором, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 Господарського кодексу України неналежне виконання зобов`язання третьою особою не звільняє сторони від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

За змістом ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, положення вказаних актів прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Зідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема у справі «Кечко проти України», ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Проаналізувавши ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 суд дійшов висновку, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, наявність або відсутність бюджетного фінансування сторони договору про закупівлю послуг за державні кошти № 52 від 09.07.2019 не спростовує його зобов`язань щодо виконання цього договору, зокрема, щодо оплати заборгованості в розмірі 372 919,86 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Зайчикова Олександра Вікторовича, м.Костянтинівка, Донецька область, до Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 372 919,86 грн., задовольнити.

Стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) на користь фізичної особи-підприємця Зайчикова Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) суму боргу в розмірі 372 919,86 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 06.07.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.07.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз