ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 рокуСправа № 912/990/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/990/21

позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д

до: Приватного підприємства "Алба-Трейд", 25014, м. Кропивницький, вул. Виставочна, 2В

про включення кредиторських вимог до ліквідаційного балансу

Представники:

від позивача - Бистров С.А., довіреність №3987-К-Н-О від 19.03.2021, посвідчення адвоката №357 від 11.02.2019;

від відповідача - участі не брали.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Приватного підприємства "Алба-Трейд" (далі - ПП "Алба-Трейд", відповідач) про зобов`язання визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", а саме заборгованість, яка утворилась станом на 08.02.2021 в розмірі 185 834,46 грн, з яких: 18 528,69 грн заборгованості за кредитом, 49 038,86 грн заборгованості по відсотках, 7 062,18 грн заборгованості по комісії та 111 204,73 грн заборгованості по пені, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач безпідставно ухиляється від розгляду та включення до проміжного балансу кредиторських вимог позивача.

Ухвалою суду від 30.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/990/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.04.2021 та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті.

27.04.2021 суд відкрив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 27.04.2021 оголошено перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи №912/990/21 до 17.05.2021.

Ухвалою від 17.05.2021 закрито підготовче провадження у справі №912/990/21 та призначено її до судового розгляду по суті на 28.05.2021 о 10:00 год.

28.05.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 24.06.2021.

24.06.2021 суд продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 24.06.2021 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду 24.06.2021 участі не брав.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялись ухвала суду по даній справі, які повертаються до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за вказаною адресою адресат відсутній".

Суд враховує, що ухвала суду надсилалась на адресу ПП "Алба-Трейд", яка зазначена у позові та яка значиться в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд додатково направляв ухвали суду у даній справі також на адреси керівника, ліквідатора підприємства Горб С.І.: АДРЕСА_1 та 27601, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Високі Байраки(пн), вул. Центральна, 23.

Вказані конверти з вкладенням також повернуті органом поштового зв`язку на адресу суду.

Статтею 27 (ч.ч. 1, 2) Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

У відповідності до частин 2, 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене та у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в судовому засіданні 24.06.2021 за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2015 у справі № 912/2756/15 встановлено наступне:

«04.07.2011 між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) та приватним підприємством "Алба-трейд" (далі- Клієнт) укладено договір банківського обслуговування (далі - Договір).

Вказаний Договір укладено шляхом заповнення Клієнтом Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, зі змісту якої вбачається, що Клієнт підписуючи цю Заяву, погодився та приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів банку (далі - Умови, а.с. 34-48), які разом з цією Заявою складають Договір банківського обслуговування.

Господарський суд вважає допустимою та такою, що відповідає чинному законодавству форму укладення Договору через визначення його істотних умов у Заяві та затверджених банком Умов і правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку.

Відповідно до змісту п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди; ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день; Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування (п.п. 3.2.1.1.3., 3.2.1.1.6. Умов).

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов обумовлено, що проведення платежів Клієнтом у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов. При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених Умовами, Банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту, про що направити Клієнту повідомлення. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Згідно п. 3.2.1.1.11. Умов, періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо. Цей період користування повинен складати не більше 35 днів.

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів сторони на дату кладення цього договору, узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентів за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, Банк розміщує для Клієнта одним із таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта - системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, "Приват 24", sms - повідомлення на останні відомі Банку номери телефонів, наданих Банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про Клієнта або іншими засобами. Узгоджений сторонами змінений розмір процентів за користування кредитом є чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів (п. 3.2.1.1.12 Договору).

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов, при укладенні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет, клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно- цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу 06.07.2011 кредитний ліміт в розмірі 17200,00 грн, 04.02.2013 - 21500,00 грн, що підтверджується довідкою Банку № 08.7.0.0.0/28 від 21.06.2015 про розмір встановлених кредитних лімітів клієнту ПП "Алба-трейд".

Пунктом 3.2.1.4.1. Умов визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта у разі закриття банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи із процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

У відповідності до п.п. 3.2.1.4.1.1. - 3.2.1.4.1.3. Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління в одну з дат до 25 числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі- період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків проводиться за ставкою 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості; у випадку необнуління дебетового сальдо у зазначений термін, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню; у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У відповідності до п. 3.2.1.4.3. Умов, сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.2.1.1.1., 3.2.1.2.1.4., 3.2..2.2.8. Відсотки несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4.). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Згідно п. 3.2.1.4.4. Умов сторони погодили, що Клієнт сплачує Банку винагороду за користування лімітом відповідно до з п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Клієнт сплачує Банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.4.; сплата винагороди здійснюється в гривні; нарахування здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.5. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9. Договору).

Погашення кредиту, сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту.

Однак, відповідач взяті на себе за Договором зобов`язання належним чином не виконує, що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача за період з 23.08.2013 по 16.06.2015, 06.07.2011 по 16.06.2015.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

За розрахунком позивача, станом на 16.06.2015 заборгованість відповідача по тілу кредиту складає 18528,69 грн.

Також Банк нарахував відповідачу відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 10070,97 грн та винагороду за використання кредиту (комісію) в розмірі 1861,10 грн.

Оскільки розрахунок основної заборгованості, процентів за користування кредитом, а також комісійної винагороди повністю підтверджується наявними в справі матеріалами, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем зазначених вище сум, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд з цим Позивач просить стягнути з Відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов`язання за Договором в розмірі 9210,55 грн. за період, вказаний Позивачем у розрахунку заборгованості.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої пунктами 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в пункті 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої пунктами 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом. Тобто сторони встановили інший період, за який можуть нараховуватися штрафні санкції.".

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2015 у справі № 912/2756/15 позовні вимоги позовні вимоги задоволено повністю; з ПП "Алба-трейд" на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за договором № б/н від 04.07.2011 в розмірі 39671,31 грн, з яких: 18528,69 грн - заборгованість за кредитом, 10070,97 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9210,55 грн - пеня, 1861,10 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом та 1827,00 грн судового збору.

14.08.2015 на виконання вищевказаного рішення від 30.07.2015 у справі №912/2756/15 видано наказ.

Таким чином, на теперішній час рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2015 у справі № 912/2756/15 є таким, що набрало законної сили та у встановленому законом порядку не скасовано.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від у 03.07.2018 у справі № 917/1345/17: "преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом; преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення".

Враховуючи наведене, не підлягають доказуванню у цій справі обставини, встановлені рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2015 у справі № 912/2756/15.

Отже не підлягає доказуванню факт наявності у ПП "Альба-Трейд" заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 04.07.2011 у розмірі 18 528,69 грн - заборгованість за кредитом, 10070,97 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9210,55 грн - пеня, 1861,10 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом та 1827,00 грн. судового збору.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку ознайомився і погодився з ними та був обізнаний з умовами Договору щодо сплати процентів та комісії за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

В матеріалах справи відсутні докази виконання ПП "Альба-Трейд" грошових зобов`язань з оплати стягнутих рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2015 у справі № 912/2756/15 сум.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 19-22), станом на 08.02.2021 ПП "Альба-Трейд" має заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк" за договором банківського обслуговування б/н від 04.07.2011 в розмірі 185 834,46 грн, з яких: 18 528,69 грн заборгованості за кредитом, 49 038,86 грн заборгованості по відсотках, 7 062,18 грн заборгованості по комісії та 111 204,73 грн заборгованості по пені.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 09.12.2020 внесено запис про рішення засновників (учасників) ПП "Альба-Трейд" щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до відповідача з заявою з кредиторськими вимогами (а.с. 50-52, 58).

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно даних із сайту ДППЗ "Укрпошта" позивач дізнався, що конверт з заявою кредиторських вимог від 09.02.2021 повернуто за зворотньою адресою (а.с. 59).

З наведеного вбачається, що позивач звертався в межах встановленого законодавством строку до ліквідаційної комісії відповідача з кредиторськими вимогами, але вони залишились нерозглянутими.

Відповідно до частини 6 статті 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Суд зазначає, що норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не надають права ліквідаційній комісії залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Норми права, застосовані судом, оцінка поданих доказів та аргументів та висновки щодо порушення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Як свідчать матеріали справи, відповідач з 09.12.2020 перебуває у стані припинення за рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно частини 3 статті 60 Господарського кодексу України ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб`єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Відповідно до статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Статтею 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог в розмірі 185 324,46 грн і включення їх до реєстру кредиторів, однак такі вимоги залишились без розгляду.

Разом з тим, відповідно до приписів чинного законодавства вимога кредитора має бути розглянута з прийняттям та направленням відповідного рішення ліквідаційною комісією не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора, а кредитор, у випадку відмови ліквідаційної комісії у задоволенні його вимог або ухилення від їх розгляду, має право на звернення до суду з відповідним позовом протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, в той час як вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вважаються погашеними.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надав позивачу відповідь на його кредиторську вимогу, що свідчить про ухилення від її розгляду. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог позивача надало останньому право звернутися у місячний строк, встановлений частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України, до суду із позовом до ліквідатора (ліквідаційної комісії).

За даними сайту ДППЗ "Укрпошта" доставка з направленою заявою з кредиторськими вимогами не отримана відповідачем, а повернута на зворотну адресу позивача і отримана ним 26.02.2021, а відтак, місячний строк для звернення до суду має відраховуватися з 26.02.2021, тобто останній день для звернення до суду - 26.03.2020 року, а відтак позивач правомірно звернувся до суду в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 112 ЦК України.

Таким чином, кредиторські вимоги позивача, які виникли після прийняття рішення про ліквідацію відповідача, є зобов`язаннями ліквідаційної маси та можуть бути заявлені до відповідача протягом усієї ліквідаційної процедури.

Дана правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №910/9052/18.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Однак матеріали справи не місять доказів затвердження ліквідаційного балансу та доказів розгляду вимог позивача відповідачем.

Отже, ліквідаційна комісія відповідача заяву позивача про визнання вимог кредитора не розглядала, відмови позивачу у розгляді його вимог не надавала, як і не відмовляла у задоволенні його вимог, внаслідок чого позивачем не було пропущено строк звернення до ліквідаційної комісії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, шляхом зобов`язання ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Алба-Трейд" визнати та включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" в сумі 18 528,69 грн заборгованості за кредитом, 49 038,86 грн заборгованості по відсотках, 7 062,18 грн заборгованості по комісії до проміжного ліквідаційного балансу.

Щодо визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу пені в розмірі 111 204,73 грн суд враховує наступне.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої пунктами 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в пункті 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.4 Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої пунктами 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом. Тобто сторони встановили інший період, за який можуть нараховуватися штрафні санкції.".

Таким чином, суд зауважує, що позивачем встановлено період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання тривалістю 3 роки від дня, коли зобов`язання підлягало виконанню.

Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що такий розрахунок не відповідає вимогам законодавства, що полягає в наступному.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, останнім винесено суму боргу на прострочку з 28.08.2013, тобто з урахуванням 3-х річного строку, встановленого позивачем, пеня має бути нарахована за період з 28.08.2013 по 28.08.2016.

Між тим, позивачем при розрахунку пені не враховано встановлений Умовами договору граничний строк нарахування та здійснено нарахування пені за період з 28.08.2013 по 08.02.2021, що суперечить Умовам та нормам чинного законодавства.

Судом також враховано, що нарахування пені здійснено на суму простроченого тіла кредиту з урахуванням прострочених комісії та процентів, нарахування на які, не обмежується трирічним строком для нарахування пені на вказані суми.

Разом з цим, виходячи з поданого позивачем розрахунку, суд не може самостійного виокремити вказані суми комісії та процентів та здійснити розрахунок пені на вказані суми окремо, а тому звертає увагу позивача, що останній не позбавлений можливості здійснити новий розрахунок вказаних сум та звернутись до суду з новим позовом щодо їх стягнення.

Таким чином та в межах розрахунку позивача, пеня підлягає нарахуванню за період з 28.08.2013 по 28.08.2016 на заборгованість за тілом кредиту з урахуванням прострочених процентів та комісії, що за розрахунком суду становить 29 430,39 грн. У задоволені позову щодо визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу пені в іншій частині суд відмовляє.

Відповідач письмового відзиву не надав, доводів позивача не спростував.

За правилами частин 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Алба-Трейд" визнати та включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" в сумі 18 528,69 грн заборгованості за кредитом, 49 038,86 грн заборгованості по відсотках, 7 062,18 грн заборгованості по комісії та 29 430,39 грн до проміжного ліквідаційного балансу.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

Інших судових витрат позивач та відповідач не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне підприємство "Алба-Трейд" (25014, м. Кропивницький, вул. Виставочна, 2В, ідентифікаційний код 36978167) визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570), а саме: 18 528,69 грн заборгованості за кредитом, 49 038,86 грн заборгованості по відсотках, 7 062,18 грн заборгованості по комісії та 29 430,39 грн заборгованості по пені.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Алба-Трейд" (25014, м. Кропивницький, вул. Виставочна, 2В, ідентифікаційний код 36978167) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д та Приватному підприємству "Алба-Трейд" за адресою: 25014, м. Кропивницький, вул. Виставочна, 2В та на адресу керівника, ліквідатора підприємства Горб С.І.: 27601, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Високі Байраки, вул. Центральна, 23.

Повне рішення складено 05.07.2021.

Суддя В.В.Тимошевська