ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" липня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1816/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до 1) Страхової компанії USI "Ю.Ес.Ай."

04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6-А,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоін Ап! Рітейл"

02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 201-203, літ. 2-А,

про стягнення заборгованості за договором

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №159 від 22.06.2021) ОСОБА_1 до Страхової компанії USI "Ю.Ес.Ай." та Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоін Ап! Рітейл" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем правил предметної підсудності, господарський суд вказує таке.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

Так, в силу статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

За змістом частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При цьому, юрисдикція визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Юрисдикція визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення юрисдикції покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Юрисдикція загальних судів і господарських судів визначається законодавством.

З огляду на викладене, подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (пункт 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України);

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (пункт 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 19 Цивільного процесуального України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб`єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

З цією метою судом проаналізовано предмет позову, підстави позову, зміст позовної вимоги та суб`єктний склад сторін.

Відтак, для віднесення справи до своєї юрисдикції, господарському суду необхідно визначити, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за умов участі у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Як встановлено судом, позивачем відповідно до даної позовної заяви є фізична особа - ОСОБА_1 , який не набув статусу суб`єкта підприємницької діяльності, як на момент звернення до суду, так і на момент виникнення спірних правовідносин.

Свідоцтво про страхування №D2167260/2 від 25.10.2020, яке долучено до позовної заяви позивачем, також укладено між фізичною особою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джоін Ап! Рітейл".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана позовна заява подана із порушенням правил юрисдикції, встановлених Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, що в силу вимог пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Занд проти Австрії", Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Відмова господарського суду у прийнятті даної позовної заяви не суперечить частині 3 статті 124 Конституції України, оскільки це не позбавляє позивача права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб і в порядку встановленому Конституцією України та законами України, зокрема подання відповідної позовної заяви до суду іншої юрисдикції в порядку цивільного судочинства з врахуванням суб`єктного складу сторін та змісту заявлених вимог.

Відповідно до частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З урахуванням зазначеного, суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства: Дарницький районний суд міста Києва (02068, м. Київ, вул. О. Кошиця, 5-А).

Керуючись статтями 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі №911/1816/21 за позовом (вх. №159 від 22.06.2021) ОСОБА_1 до Страхової компанії USI "Ю.Ес.Ай." та Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоін Ап! Рітейл" про стягнення заборгованості за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 05.07.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук