Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/201/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Глухончук А.Г. (паспорт НОМЕР_1 , виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 05.02.2000р.);

від відповідача: Ярош В.В. - адвокат (посвідчення №000723 від 25.07.2014р.);

Полуян І.І. - голова правління,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" Лесі Українки 38"

про визнання рішень загальних зборів недійсними

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" від 11.06.2020.

Ухвалою суду від 01.03.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.04.2021р.

Ухвалою суду від 17.03.2021р. продовжено ОСББ "Лесі Українки 38" строк для подання відзиву до 29.03.2021р. та строк для подання доказів.

25.03.2021р. від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с.113-137).

В судовому засіданні 01.04.2021р. судом оголошено перерву до 15.04.2021р.

В судовому засіданні 15.04.2021р. оголошено перерву до 28 квітня 2021 р.

В судовому засіданні 28.04.2021р. оголошено перерву до 19 травня 2021р.

В судовому засіданні 19.05.2021р. оголошено перерву до 24 травня 2021р.

24.05.2021р. від відповідача надійшли доповнення до відзиву, в яких він просить долучити до справи додані докази (а.с.169-228).

Оскільки відповідач не обґрунтував неможливості подання зазначених в доповненнях доказів разом з відзивом на позовну заяву суд, з урахуванням приписів ч.8 ст.80 ГПК України, ухвалив не приймати подані докази до розгляду, що відображено в протоколі судового засідання 24.05.2021р.

В судовому засіданні 24.05.2021р. суд, за згодою сторін, ухвалив закінчити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 24.05.2021р. оголошено перерву до 16 червня 2021р.

В судовому засіданні 16.06.2021р. оголошено перерву до 25 червня 2021р.

Позивач в судовому засіданні 25.06.2021р. надав суду для огляду копію протоколу установчих зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 від 14.07.2016р. на підтвердження факту того, що загальна кількість співвласників ОСББ 136 осіб, а не 108 як вказано в протоколі зборів від 11.06.2020р.

Вказав, що в поданому суду клопотанні про витребування доказів від 31.03.2021р. ним вказувалося про необхідність витребування даного протоколу зборів від 14.07.2016р., однак в подальшому позивач самостійно зміг отримати від відповідача копію даного протоколу.

Суд ухвалив долучити надану позивачем копію протоколу установчих зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 від 14.07.2016р. до матеріалів справи, відповідне процесуальне рішення відображене в протоколі судового засідання від 25.06.2021р.

В судовому засіданні 25.06.2021р. оголошено перерву до 01 липня 2021р.

У судовому засіданні 01.07.2021р., відповідно до ст.240 ГПК України, судом постановлено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, сторонам було створено всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує такі підстави для скасування рішення загальних зборів ОСББ "Лесі Українки 38" від 11.06.2020р.:

- повідомлення про проведення загальних зборів не направлялися рекомендованими листами кожному з співвласників, як це передбачено п.4 ст.10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку", а розміщені біля під`їздів оголошення не містили порядку денного зборів;

- форма протоколу зборів не відповідає формі, затвердженій наказом Мінекономрозвитку №203 від 25.08.2015р.;

- інформація в протоколі про кількість співвласників 108 осіб не відповідає дійсності, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно кількість співвласників - 179, кількість квартир - 108;

- в протоколі загальних зборів від 11.06.2020р. вказано присутність 26 співвласників на зборах, а за підрахунком члена правління ОСОБА_2 їх було всього 19 осіб;

- протокол загальних зборів підписаний лише головою правління ОСОБА_3 , дата його складання не вказана, оприлюднений він був 29.06.2020, тобто через 18 календарних днів після проведення зборів;

- інформація про день проведення письмового опитування, осіб, що його проводили, відсутня, їх підписи у додатку до протоколу відсутні, а за відсутності відомостей про день опитування співвласників достовірно визначити передбачений законом 15-денний строк неможливо;

- за даними протоколу загальних зборів від 11.06.2020р. участь у голосуванні, в тому числі і в письмовому опитуванні, взяли 71 співвласник та їх представники, а в додатку таких налічується лише 64;

- щодо 19 осіб, що брали участь у голосуванні, дані про право власності на квартири або нежитлові приміщення станом на 09.09.2020р. в згаданому Державному реєстрі відсутні; вони на день голосування не мали статусу співвласників багатоквартирного будинку, а відтак не мали права брати участь у голосуванні. В їх числі ОСОБА_3 , а також особи, що проголосували за квартири №№ 78, 95, 70, 67, 4, 7, АДРЕСА_2 , 86,29,16, 19, 40,18,1, 48, АДРЕСА_3 , 81.

13 співвласників будинку, що брали участь у голосуванні, на правах сумісної власності на день голосування володіли не квартирами, а лише їх частками, тобто лише половиною кожної з них. Це квартири №№ 98, 88, 94, 96,107, 23,13, 61,100, 39, 50, АДРЕСА_4 , 38.

- Неправдивою є інформація у додатку до протоколу зборів про відмову семи співвласників брати участь у голосуванні.

Участі в зборах позивач не приймав, за ходом зборів спостерігав осторонь.

Щодо письмового опитування до позивача ніхто не звертався, інформація у додатку до протоколу про його відмову від голосування - неправдива.

Не опитувались також співвласники - члени правління ОСББ Каленський І.П., ОСОБА_4 та співвласник ОСОБА_5 .

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву заперечив проти доводів та вимог позивача, вказує, що обґрунтування позову положеннями ст.10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" є неправильним, так як даний Закон не регулює порядок скликання і проведення загальних зборів співвласників будинку, у якому діє ОСББ.

Повідомлення про скликання і проведення загальних зборів 11.06.2020 р. почали вручатися співвласникам під підпис ще 10.02.2021р., що підтверджується відомістю про отримання співвласниками ОСББ "Лесі Українки 38" повідомлень про загальні збори 11.06.2020р.

Також, не пізніше ніж за 14 днів повідомлення про проведення зборів були прикріплені до рахунків на оплату внесків і поміщені у поштові скриньки у кожному під`їзді з метою економії коштів на відправлення рекомендованими листами. Додатково 27.05.2020р. оголошення про проведення зборів були розміщені на дошках оголошень біля кожного під`їзду, що підтверджується їх копією, доданою позивачем до його позову.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були належним чином повідомлені про загальні збори і особисто брали участь у них 11.06.2020 р., однак відмовилися голосувати за ухвалені рішення, про що зазначено у додатку до протоколу зборів.

Посилання ОСОБА_1 на невідповідність протоколу загальних зборів від 11.06.2020 р. положенням наказу Мінрегіонрозвитку України від 25.08.2015 р. № 203 про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку є безпідставним, оскільки вказаний наказ видавався на виконання ст.10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", яка не регулює порядок скликання і проведення загальних зборів у будинку де створене і діє ОСББ.

Твердження позивача про порушення порядку скликання загальних зборів 11.06.2020 р. не відповідають дійсності, оскільки співвласники будинку були завчасно повідомлені про проведення загальних зборів, вони своїми підписами під результатами голосування підтвердили належне повідомлення про дату і час зборів.

Позивачем не додано жодного доказу порушення порядку скликання загальних зборів і проведення письмового опитування, а головне порушення його суб`єктивних прав прийняттям оскаржуваних рішень загальних зборів.

Зміст позову у більшості своїй зводиться до непогодження ОСОБА_1 з рішеннями загальних зборів від 11.06.2020 р., оскільки співвласниками будинку його було виключно зі складу ревізійної комісії внаслідок свідомого саботування діяльності правління ОСББ "Лесі України 38" та несплаті внесків на утримання будинку.

Особисте неприязне ставлення позивача до голови правління ОСОБА_3 не може бути підставою для скасування рішення вищого органу управління ОСББ - загальних зборів співвласників будинку, які більшістю голосів ухвалювали такі рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" зареєстроване 10.08.2016р., номер запису 0013473 (а.с.146-148).

Відповідно до п.1 розділу І Статуту ОСББ "Лесі Українки 38", затвердженого рішенням установчих зборів співвласників будинку АДРЕСА_5 від 14.07.2016р., ОСББ "Лесі Українки 38" (далі - об`єднання) створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі - співвласники) багатоквартирного будинку (багатоквартирних будинків) №38 (далі - будинок), що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 (а.с.123-128).

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Статуту органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.

Згідно п.1 розділу V Статуту співвласник має право:

брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" і Статуту об`єднання;

обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання;

знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки;

одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання;

вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства;

одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність асоціації.

11.06.2020р. відбулися загальні збори співвласників ОСББ "Лесі Українки 38", оформлені протоколом №1 (а.с.64-65).

За результатами зборів були прийняті наступні рішення згідно порядку денного:

1. Обрано членів правління в кількості 7 чоловік, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 .

2. Обрано членів ревізійної комісії в кількості 3 чоловік: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

3. Обрано головою правління ОСББ "Лесі Українки 38" ОСОБА_3 , надано право на продовження її повноважень.

У зазначеному протоколі вказано, що у зборах взяли участь особисто або через представників 26 співвласників багатоквартирного будинку, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку, загальною площею - 1583,13 кв.м.

У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 45 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку, загальною площею 4158,5 кв.м.

Також зазначено, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку становить 6397,43 кв.м.

До протоколу додано результати голосування співвласників житлового будинку, в яких зазначено прізвища власників квартир, номер та площу квартири, результат голосування та проставлені підписи співвласників (а.с.66-68).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.06.2001р. ОСОБА_1 та ОСОБА_16 на праві спільної сумісної вланості належить квартира АДРЕСА_6 (а.с.12).

ОСОБА_1 вважає, що рішення зборів ОСББ "Лесі Українки 38", оформлені протоколом від 11.06.2020р. №1, є незаконними, а їх прийняття порушує його права.

Обґрунтовуючи таку свою позицію, позивач зазначає, що недотримання законодавчих норм проведення загальних зборів стало на заваді його якісної підготовки до зборів, а відтак, і участі в них та донесення до співвласників власних міркувань, розкриття численних фактів зловживань, самоуправства, обґрунтованих підозр у присвоєнні коштів та матеріальних цінностей об`єднання з боку ОСОБА_3 , в т.ч. із залученням до виконання робіт свого чоловіка, про що в жодному її повідомлені про рух коштів (без підписів) не йшлося, свавілля та обмеження доступу переважній більшості співвласників до місць загального користування шляхом заміни замків вхідних дверей до підвалів та таємне винагороджування ключами від них лише її потенційних прихильників, фальсифікації документів, що могло суттєво змінити ставлення до самої ОСОБА_3 , як порушниці законів та моральних принципів співжиття, так і результатів голосування.

Окрім того, позивач як член ревізійної комісії, був позбавлений можливості довести до відома співвласників про активний спротив ОСОБА_3 організації роботи самої комісії, ненадання нею відповідних документів, чого неодноразово вимагав, і що суперечить вимогам ст.18 р.ІІІ Статуту об`єднання.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" від 11.06.2020р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Згідно ч.ч.4-12 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.

Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників.

Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим.

Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом органу управління юридичної особи, а не одностороннім правочином, оскільки приймається загальними зборами учасників, які не є ні суб`єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Для визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів його члена (співвласника багатоквартирного будинку).

Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлений, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Суд звертає увагу, що під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити:

1) як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення;

2) яким чином такі порушення (у випадку їх наявності) призвели до порушення прав та законних інтересів позивача (в чому виявилось порушення прав позивача).

Як вказує позивач, повідомлення про проведення 11.06.2020р. загальних зборів не направлялися рекомендованими листами кожному з співвласників, а були розміщені біля під`їздів оголошення.

В оголошенні заначалось, що 11 червня о 19-00 годині відбудуться загальні збори у дворі будинку на дитячому майданчику. Питання різні." (а.с.18). Порядку денного в оголошення не вказано.

Відповідач факт розміщення відповідних оголошень не заперечує, однак вказує, що повідомлення про проведення зборів також прикріплювалися до рахунків на оплату внесків.

Окрім того, повідомлення про скликання і проведення загальних зборів 11.06.2020р. почали вручатися співвласникам під підпис ще 10.02.2021р., що підтверджується відомістю про отримання співвласниками ОСББ "Лесі Українки 38" повідомлень про загальні збори.

Відповідачем до матеріалів справи було надано відомість отримання співвласниками ОСББ "Лесі Українки 38" повідомлень про загальні збори 11.06.2021р. (а.с.129-132).

З вказаної відомості вбачається, що вона містить порядок денний загальних зборів 11.06.2021р., в ній зазначено номера квартир, прізвища співвласників, які розписались за отримання повідомлення, дата отримання повідомлення та підпис.

Всього у відомості значиться 65 співвласників. Доказів повідомлення інших співвласників у спосіб визначений законом та Статутом до матеріалів справи не надано.ю

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано порядку щодо належного повідомлення усіх співвласників багатоквартирного будинку про проведення загальних зборів 11.06.2020р., що є порушенням вимог ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно протоколу загальних зборів №1 від 11.06.2020р. у зборах взяли участь особисто або через представників 26 співвласників, а в письмовому опитуванні - 45 осіб.

З додатку до протоколу зборів "Результати голосування" вбачається, що голосування присутніх на зборах співвласників та письмове опитування оформлені одним документом, із зазначенням прізвищ співвласників, загальної площі квартири, варіанту голосування, підпису особи.

З додатку до протоколу неможливо встановити, хто із зазначених в ньому осіб приймав участь в загальних зборах 11.06.2020р., а хто голосував шляхом письмового опитування.

Окрім того, неоформлення результатів письмового голосування окремим документом позбавляє можливості встановити період його проведення та відповідно дотримання встановленого Законом 15 денного строку.

Позивач на підтвердження фактів допущених порушень під час проведення зборів, надав суду заяви свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (а.с.26-28).

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

З огляду на вищевикладені норми права, надані позивачем заяви свідків не відповідають вимогам ст.88 ГПК України, оскільки не містять в тексті застереження про те, що зазначені вище особи обізнані із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень, а тому не є доказом в розумінні ст. 73 ГПК України та судом до уваги не приймаються і не оцінюються.

Водночас, частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність спору через порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими, а тому обов`язком позивача відповідно до статей 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення його прав та інтересів відповідачами в справі.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен установити наявність порушених прав позивача внаслідок порушення процедури скликання та проведення зборів, тобто не тільки недотримання норм закону під час скликання і проведення зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є, в тому числі, визнання рішення недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 686/8227/17 та від 03.12.2020р. у справі №910/1421/20.

Стаття 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" містить перелік прав співвласників багатоквартирного будинку.

Також, в п.1 розділу V Статуту визначено аналогічні нормам ст.14 Закону права співвласників ОСББ "Лесі України 38".

Позивач стверджує, що в зв`язку з неповідомленням про проведення зборів він не зміг якісно підготуватися до зборів, донести до співвласників власні міркування, розкрити численні факти зловживань, самоуправства, обґрунтовані підозри у присвоєнні коштів та матеріальних цінностей об`єднання, що могло суттєво змінити ставлення до самої ОСОБА_3 , так і результатів голосування.

Окрім того, позивач як член ревізійної комісії, був позбавлений можливості довести до відома співвласників про активний спротив ОСОБА_3 організації роботи самої комісії, ненадання нею відповідних документів, чого неодноразово вимагав, і що суперечить вимогам ст.18 р.ІІІ Статуту об`єднання.

Також, позивач вказує, що оприлюднення ОСОБА_3 бездоказової, відверто надуманої та агресивної інформації спрямоване на дискредитацію позивача в очах співвласників (інформація про наклепи, фальсифікацію підписів, зняття її оголошень, письмові образи, борги з оплати, безвідповідальне ставлення до виконання обов`язків члена ревізійної комісії та піврічне перебування за межами країни, відмова від голосування в ході письмового опитування принижує честь і гідність позивача.

Такі твердження позивача суд не розцінює як правове обґрунтування порушення його прав як співвласника багатоквартирного житлового будинку в результаті проведення та прийняття відповідних рішень на зборах співвласників, а вважає його особистим суб`єктивним баченням роботи голови правління ОСББ ОСОБА_3 .

Відносно посилань позивача, що голова правління ОСББ "Лесі Українки 38" ОСОБА_3 своїми діями посягнула на його конституційні права щодо поваги гідності, свободу думки, вільне вираження своїх поглядів і переконань, то такі його права можуть бути захищені шляхом подання позову про захист честі, гідності, а не в рамках вирішення корпоративного спору.

Щодо тверджень позивача, про те що він не був повідомлений належним чином про проведення загальних зборів суд зазначає, що в результатах голосування вказано, що ОСОБА_1 від голосування відмовився.

Позивач заперечує свій факт відмови від голосування, але підтверджує, що зза зборами спостерігав осторонь, однак участі в них не брав.

Тобто, сам факт присутності позивача на зборах свідчить про те, що він не був позбавлений можливості та права проголосувати за питання, визначені в порядку денному.

Відносно посилань позивача на те, що до нього не зверталися з приводу приймання участі в письмовому опитуванні, слід вказати, що позивач був присутній на зборах, факт проведення письмового опитування йому був відомий, а тому міг з власної ініціативи взяти участь в письмовому опитуванні.

Тому саме пасивна поведінка позивача стала причиною того, що він не прийняв участь в голосуванні на загальних зборах та в письмовому опитуванні.

Відносно поданих відповідачем копій заяв, листів-вимог членів правління та ревізійної комісії, а також співвласників будинку, адресованих голові правління ОСББ "Лесі Українки 38" ОСОБА_3 , які, на його думку підтверджують факти протиправної діяльності ОСОБА_3 на посаді голови правління (а.с.14-25), суд вказує, що предметом спору у даній справі є встановлення законності (незаконності) скликання та проведення загальних зборів від 11.06.2020р., а також прийнятих на них рішень.

Обставини протиправності, свавілля і самоуправства, зневажливого ставлення до співвласників, на які вказує позивач у поданих заявах і листах, не входять до предмета дослідження у даній справі, оскільки не впливають на законність прийнятих на загальних зборах 11.06.2020р. рішень, а тому судом до уваги не приймаються.

Щодо тверджень позивача, що 13 співвласників будинку, які брали участь у голосуванні, на правах сумісної власності на день голосування володіли не квартирами, а лише їх частками, тому зарахування їх голосів без врахування думки інших співвласників квартири є протиправним.

Частина 3 статті 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначає, якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Відповідно до приписів статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.

Тобто, частина 3 ст. 369 ЦК України наділяє співвласників правом уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном, при цьому закон не розкриває форму такого "уповноваження".

Отже, чинним законодавством не передбачений обов`язок співвласників видавати на ім`я одного з них довіреність на розпорядження спільним майном або укладати з ним договір доручення.

Також, позивач зазначає, що загальні збори ОСББ "Лесі Українки 38" на 11.06.2020р. були скликані головою правління, а не ініціативною групою, як передбачено вимогами ст.6 Закону.

Однак, суд зазначає, що факт скликання загальних зборів 11.06.2020р. з ініціативи голови правління ОСББ, а не ініціативною групою з числа співвласників будинку, не може бути підставою для скасування рішень, прийнятих на вказаних загальних зборах.

Враховуючи викладене, позивач не довів, яким чином порушення допущені при скликанні та проведенні загальних зборів співвласників ОСББ "Лесі України 38" 01.06.2020р. призвели до порушення його прав та законних інтересів, а також які саме права (інтереси) позивача, як одного із співвласників багатоквартирного будинку, були порушені.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лесі Українки 38" від 11.06.2020р., з огляду на недоведеність позивачем порушення його прав вказаними рішеннями, а тому відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, в порядку п.2 ч.4 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Щодо розподілу судових витрат відповідача суд зазначає наступне.

Відповідач у відзиві на позовну заяву розмір витрат понесених у зв`язку з наданням правничої допомоги, і які просить стягнути з позивача, вказав у сумі 5000,00 грн.,

На підтвердження понесення витрат на надання правничої допомоги відповідач подав суду копії: договору №69/20 про надання професійної правничої допомоги від 27.10.2020р., ордеру адвоката, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, платіжного доручення №114 від 29.10.2020р., детального опису від 22.03.2021р. (а.с.55-56, 119-122).

Відповідно до частин 1-4 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, згідно до положень ст.126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, тобто виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України.

В судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція з даного питання викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Детальним описом виконаних робіт та понесених витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом від 22.03.2021р. визначено, що адвокатом було надані послуги на загальну суму 8800,00 грн.

Разом з тим, у відзиві відповідач вказує суму витрат на професійну правничу допомогу - 5000,00 грн.

До опису наданих послуг, зазначених у вищевказаному детальному описі, адвокатом включено наступні послуги:

- 27.10.2020р. - консультація клієнта, ознайомлення з наданими матеріалами справи №295/10198/20, узгодження правової позиції з клієнтом, вивчення судової практики Верховного Суду у подібних справах, підготовка заяви про закриття провадження у справі - 3 год.;

- 30.10.2020р. - підготовка відзиву на позовну заяву, копіювання документів і надсилання відзиву позивачу та до суду - 3 год.;

- 05.12.2020р. - участь в судовому засіданні Богунського районного суду м.Житомира у справі №295/10198/20 - 1 год.;

- 13.03.2021р. - ознайомлення з наданими матеріалами справи №906/201/21, узгодження правової позиції з клієнтом, вивчення судової практики Верховного Суду у подібних справах, підготовка і надсилання клопотання до суду - 4 год.;

- 22.03.2021р. - підготовка і надсилання відзиву на позов - 4 год.

Загальна кількість витраченого робочого часу - 15 год.

Вартість виконаної адвокатом роботи з 27.10.2020р. згідно витраченого робочого часу в кількості 15 год. - 8800,00 грн.

Проаналізувавши вказаний опис наданих адвокатом послуг, суд вважає, що відображена у ньому інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, а також вимогам ст.126 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Тобто, розподілу підлягають правничі витрати понесені сторонами саме в межах розгляду певної судової справи, в даному випадку господарської справи №906/201/21.

Однак, згідно детального опису від 22.03.2021р. до переліку послуг адвоката, вартість яких просить відповідач відшкодувати за рахунок позивача, включено витрати понесені в рамках цивільної справи №295/10198/20.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні Богунського районного суду м.Житомира перебувала справа №295/10198/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Лесі Українки 38" про визнання недійсними загальних зборів ОСББ від 11.06.2020р. та протоколу №1 зборів від 11.06.2020р., на яких вирішено питання переобрання членів правління, членів ревізійної комісії, обрання голови правління.

Ухвалою суду від 11.11.2020р. провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Провадження у справі №906/201/21 відкрито ухвалою суду від 01.03.2021р.

За вказаних обставин, включені до опису послуги адвоката надані до 01.03.2021р. не підлягають відшкодуванню, оскільки не є такими, що надані в рамках судової справи №906/201/21.

Крім того, згідно ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, ОСББ "Лесі Українки 38" мало можливість звернути до Богунського районного суду м.Житомира із заявою про компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу, надану в рамках судової справи №295/10198/20.

Також, суд зазначає, що предмет спору у справі №295/10198/20 та №906/201/21 є ідентичним, сам відповідач у детальному описі вказує, що дана господарська справа є продовженням спору за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Лесі Українки 38".

Враховуючи, що відповідачем в судовій справі №295/10198/20 вивчалися документи та судова практика Верховного Суду у подібних правовідносинах, подавався відзив на позовну заяву, то вчинення аналогічних дій в межах даної справи №906/201/21 не потребувало великої кількості часу, оскільки позовні вимоги в даних справах ґрунтуються фактично на тих самих доказах та опрацюванню підлягали ті ж самі документи, тобто, зазначені послуги, на які адвокатом було потрачено 8 год. 00 хв., не є співмірними.

Крім того, слід вказати, що послуги з "надсилання клопотання до суду", "надсилання відзиву на позов" не є послугами, які можна віднести до професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що судом під час вирішення спору були виявлені порушення, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів ОСББ "Лесі Українки 38" 11.06.2020р., що і призвело до звернення позивача до суду, тому відмова в задоволенні позову не є підставою для покладення на позивача судових витрат понесених відповідачем.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про відшкодування за рахунок позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.07.21

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ) - рек. з повід.

3 - відповідачу - ОСББ "Лесі Українки 38" ( АДРЕСА_8 ) - рек. з повід.