ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3791/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року, м.Одеса, суддя Мостепаненко Ю.І., повний текст складено та підписано 16.04.2021 року

у справі № 916/3791/20

за позовом Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), м. Одеса

до відповідача Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса

про стягнення 99 749 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У грудні 2020 року Державна екологічна інспекція в Одеській області, м. Одеса звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса, у якому просила суд стягнути з відповідача на користь Фонду охорони навколишнього природного середовища в Київському районі міста Одеси заподіяні державі збитки у розмірі 99 749 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Мотивуючи вимоги позовної заяви та посилаючись на результати позапланової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, які оформлені актом № 03/12 в період від 24.01.2019 року по 30.01.2019 року, позивач зазначає про порушення відповідачем вимог ст. 40, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яке полягає у знищенні 63 дерев до ступеня припинення та неприпинення росту на території Дендропарку «Студентський», що також є порушенням ст. 34 Закону України «Про природно-заповідний фонд», за фактом чого Одеській національній академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса нараховано розмір збитків на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року №541.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 у справі №916/3791/20 позовні вимоги задоволено частково: з Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса стягнуто збитки, заподіяні державі у сумі 99 721 грн. які належить перерахувати до Фонду охорони навколишнього природного середовища в Київському районі міста Одеси на р/р UA0015744 на користь Одеської міської ТГ, а також вирішено питання щодо відшкодування позивачу за рахунок відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 2 101 грн. 36 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність обставин порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, внаслідок чого державі заподіяно збитки в сумі 99 721 грн., а тому, позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса задовольнив частково.

Разом з тим, Господарський суд Одеської області при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов висновку про помилковість розрахунку розміру заподіяної шкоди, наданого позивачем, оскільки за пошкоджене дерево породи клен в діаметрі дерева (у корі) біля шийки кореня 10 см нараховано 50 грн., тоді як відповідно до Додатку №2 до Постанови КМУ від 24.07.2013 року №541, розмір відшкодування має становити 22 грн., а отже загальний розмір шкоди складає 99 721 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Одеська національна академія харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодилась, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила суд апеляційної інстанції відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса, оскільки скаржник не згодний з рішенням Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі №916/3791/20 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник, посилаючись на проведену позапланову перевірку в частині дотримання вимог законодавства про природно-заповідний фонд та рослинний світ, за результатами якої складено Акт від 30.01.2019 року №03/12 та винесено Припис від 30.01.2019 року №02, зазначає, що вказана вище перевірка проводилась за погодженням Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.01.2019 року №5/4.1-15/433-19 за зверненням ОСОБА_1, при цьому у наказі Державної екологічної інспекції в Одеській області від 21.01.2019 року №39, у направленні на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 21.01.2019 року №23, адреса проведення такої перевірки та предмет не співпадають з погодженням на проведення перевірки Міністерством екології та природних ресурсів України. А саме, у заяві ОСОБА_1 вказана адреса - Шишкіна, 46а, а у наказі - Левітана, 46а, тому, на думку відповідача, підстави для здійснення перевірки в ОНАХТ в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса - відсутні.

Крім того, відповідач, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі №916/3791/20, звертає увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на ту обставину, що під час проведення позапланової перевірки посадовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області не були з`ясовані обставини, огляд та обстеження території Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва Дендропарк «Студентський», тобто не проводилась перевірка та обстеження території парку, що підтверджується доповідними записками посадових осіб відповідача, а тому, дані, зазначені в Акті перевірки, є недостовірними.

Скаржник наполягає на тому, що зазначений в Акті перевірки №03/02 факт знищення дерев різних порід до ступеня припинення росту в кількості 25 одиниць та пошкодження неприпинення росту 38 дерев різних порід не відповідає дійсності з огляду на те, що назви дерев із діаметрами стовбурів біля шийки кореня не співпадають з проектом землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду парку та визначені дерева ніколи не значилися на території Дендропарку «Студентський».

Також апелянт вказує, що судом першої інстанції неправомірно було відмовлено у клопотанні відповідача про допит свідків при розгляді справи.

Зазначаючи про те, що позивачем на підтвердження вчинення відповідачем правопорушення, крім Акта перевірки та претензії, яка містить розрахунок шкоди, інших доказів, як то щодо накладення адміністративних стягнень до суду першої інстанції надано не було, апелянт вважає, що оскаржуване у справі рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі № 916/3791/20, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

17.06.2021 року поштою, через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), м. Одеса надійшов відзив, у якому позивач просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі № 916/3791/20 - без змін. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів справи.

Зокрема, позивач, обґрунтовуючи відзив зазначив, що судом першої інстанції у повному обсязі надано оцінку аргументам відповідача та викладено висновки щодо розбіжностей в адресі проведення позапланової перевірки. При цьому, Державна екологічна інспекція Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), м.Одеса погоджується з тим, що зазначення заявником адреси місце розташування коледжу по вул. Шишкіна, 46А замість вул. Левітана, 46А не впливає на правомірність проведення позапланової перевірки, оскільки вказаних заявником даних було достатньо для ідентифікації відповідного місця.

Щодо клопотання скаржника про допит свідків в судовому засіданні, позивач вказав, що таке клопотання апелянтом було заявлено з пропуском процесуального строку, а отже місцевим господарським судом було правомірно його повернуто.

Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позивач також зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази щодо дотримання відповідачем встановленої процедури видалення дерев на території природно-заповідного фонду, зокрема, відсутні докази звернення до уповноваженого органу та отримання ордеру на видалення зелених насаджень. При цьому, Державна екологічна інспекція Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), м. Одеса посилається на той факт, що на території парку інвентаризація зелених насаджень не проводилась.

На думку позивача, завдану державі шкоду підтверджено актом, складеним за результатом проведення позапланово заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №03/12, який у встановленому порядку не оскаржений і не скасований. А тому, позивач вважає рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі №916/3791/20 таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Приписи п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму (що станом на момент подання позову у даній справі складає 227 000 грн. 00 коп.).

В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи, і в даному випадку єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову. Судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа № 916/3791/20 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 99 749 грн.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржене у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі № 916/3791/20 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

30.10.2001 року парк пам`ятки садово-паркового мистецтва Дендропарк «Студентський» площею 4,2497 га, оголошений об`єктом природно-заповідного фонду України рішенням Одеського облвиконкому від 03.12.1983 року №682, що входить до складу природно-заповідного фонду України було передано землекористувачу - Одеському технікуму газової та нафтової промисловості.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею від 29.12.2001 року серії І-ОД №004538, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №202, Одеському технікуму газової і нафтової промисловості Одеською міською Радою народних депутатів Одеської області надано у постійне користування 4,2497 га землі в межах згідно з планом землекористування за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Левітана, 46А, для експлуатації та обслуговування будівель і споруд технікуму, відповідно до рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 15.10.2001року №2826-ХХІІІ.

В подальшому, 26.06.2018 року, Коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, як правонаступнику Одеського технікуму газової і нафтової промисловості, Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, відповідно до ст. 38, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд», рішень виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 03.12.1983 року №682 та від 02.10.1984 року №493, рішення Одеської обласної ради від 16.06.2017 року №418-VII оформлено охоронне зобов`язання за №ППСПМ/МЗ-5, яким йому передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Дендропарк «Студентський» загальною площею 4,2479 га у межах м. Одеси по вул. Левітана, 46а.

08.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою (№34-П2-69268) до Одеського міського голови, яка була перенаправлена до виконання КП «Міськзелентрест», де вказано, що по вул. Шишкіна, 46а на території Технікуму нафтової та газової промисловості ОНАХТ іде вирубка живих дерев.

15.11.2018 року в результаті обстеження території за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 46а, КП «Міськзелентрест» виявлено знос дерев різних порід на території дендропарку «Студентський», у зв`язку з чим, вчинено правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, про що КП «Міськзелентрест» складено Акт перевірки №6/2ок, який разом із листом від 22.11.2018 року №2129 направлено до Державної екологічної інспекції в Одеській області.

На підставі звернення ОСОБА_1 , звернення директора КП «Міськзелентрест» до начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області від 22.11.2018 року №2129, погодження Державної екологічної інспекції в Одеській області від 23.11.2018 року №3754/12 та Міністерства екології та природних ресурсів від 11.01.2019 року №5/4.1-15/433-19 про проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) Коледжем нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНАХТ, м. Одеса вул. Левітана, 46А, наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса від 21.01.2019 року №39 та Направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині дотримання вимог законодавства про природно-заповідний фонд та рослинний світ Коледжем нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНАХТ, м. Одеса від 21.01.2019 року за вих. №23п/о., Державною екологічною інспекцією в Одеській області, м. Одеса у період з 24.01.2019 року по 30.01.2019 року було проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено відповідний Акт №03/12.

Вказаним вище Актом в ході проведення позапланової перевірки державного нагляду (контролю) в Коледжі нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Левітана, 46А зафіксовано факт знищення дерев різних порід до ступеня припинення росту в кількості 25 одиниць та пошкодження до ступеня неприпинення росту 38 дерев різних порід із зазначенням діаметрів стовбурів кожного із дерев.

Крім того, як вбачається з Акту, обміри пошкоджених до ступеню припинення та неприпинення росту дерев зазначених порід під час здійснення перевірки проводились рулеткою вимірювальною металевою жолобковою №831 STANLEY 30-687, повіреною ДП «Одесастандартметрологія».

Розділом V Акту встановлено, що в ході перевірки виявлено порушення ст. 38 Закону України Про природно-заповідний фонд», а саме не розроблений та не затверджений проект утримання і реконструкції парка-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення, ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а саме: відсутня інвентаризація зелених насаджень та ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» - порушення правил загального використання природних рослинних ресурсів.

Акт підписано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища: О.П. Олефір, Ю.І. Гордієнко, А.В. Хруленко, інженером І категорії КП «Міськзелентрест» - Міховим С.М. При цьому, директором коледжу Акт не підписаний, про що зроблено відповідний запис уповноваженими особами позивача.

За результатами проведення перевірки позивачем складено припис від 30.01.2019 року №02, який підлягає обов`язковому виконанню та містить вимогу про усунення виявлених під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства.

Примірник Акту та припису надіслані на адресу відповідача разом із листом Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса від 31.01.2019 року №292/12, який адресатом отримано 12.02.2019 року, що підтверджується копією наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Внаслідок вказаного порушення, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної у зв`язку із пошкодженнями до ступеню припинення та неприпинення росту дерев у вигляді збитків на суму 99 749 грн.

В подальшому, як вбачається з матеріалів господарської справи, Державна екологічна інспекція в Одеській області, м. Одеса звернулася до відповідача з претензією від 30.01.2019 року №9, якою пропонувала добровільно відшкодувати шкоду, нанесену державі, в розмірі 99 749 грн., яку разом із розрахунком шкоди листом від 31.01.2019 року №291/12 направлено на адресу відповідача 31.01.2019 року та отримано останнім 12.02.2019 року.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні доповідні записки Янченко О.М., Гнезділової В.М., Лазарь В.І. від 31.01.2019 року, відповідно до яких директора КНТІІС ОНАХТ повідомлено, що за інформацією адміністративно-господарської частини коледжу у період з 24 по 30 січня 2019 року на території коледжу та прилеглих до нього ділянках Дендропарку «Студентський» практичних заходів з обстеження території та ділянок з зеленими насадженнями сторонніми особами, в тому числі посадовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області, не проводилось, сторонні особи прилеглі до коледжу ділянки Дендропарку «Студентський» в зазначений період не відвідували.

Також, матеріали справи містять Акт обстеження території коледжу, ділянок розташування парку - пам`ятки садово-паркового мистецтва Дендропарк «Студентський» від 03.10.2019 року, відповідно до якого, серед іншого, комісія вважала за необхідне проведення невідкладних заходів щодо ліквідації загрози виникнення надзвичайної ситуації на території коледжу шляхом обрізання виявлених сухих гілок на деревах шляхом залучення фахівців спеціалізованих підприємств.

Разом з тим, на оскарження результатів проведеної позапланової перевірки, відповідачем до Міністерства екології та природних ресурсів України направлено листа від 06.02.2019 року №42/Т3. 14.02.2019 року, скаржником також до Державної екологічної інспекції України направлено лист №66/Т3. При цьому, додатків до вказаних вище листів та доказів щодо їх направлення матеріали справи не містять.

До того ж, відповідачем на підтвердження своєї позиції, під час розгляду справи судом першої інстанції, до матеріалів справи надано Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду - парку пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Дендропарку «Студентський», виготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний інститут грунтів і грунтовідведення» на замовлення Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради у 2017 році. З наданого вище наведеного Проекту, в наявності в матеріалах справи є титульний аркуш, зміст та наукове обґрунтування щодо можливості зміни меж території парку - пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Дендропарку «Студентський» з переліком його виду рослин.

При цьому, інших документів, які б свідчили про затвердження вказаної вище технічної документації, її погодження, матеріали справи не містять.

У зв`язку з тим, що відповідачем сума збитків не сплачена до цього часу, позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Одеської області.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність підстав для стягнення з Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса на користь держави шкоди, завданої внаслідок порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, яке полягає у знищенні 63 дерев до ступеня припинення та неприпинення росту на території Дендропарку «Студентський», що також є порушенням ст. 34 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ст. 50 Конституції України) і зобов`язаний не заподіювати шкоди природі та відшкодовувати завдані ним збитки.

За змістом ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

За вимогами ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Нормою ст. 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про рослинний світ» охорона рослинного світу передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності і цілісності об`єктів рослинного світу, охорону умов їх місцезростання, збереження від знищення, пошкодження, захист від шкідників і хвороб, а також невиснажливе використання. Охорона рослинного світу здійснюється центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, власниками та користувачами (в тому числі орендарями) земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, а також користувачами природних рослинних ресурсів.

З вимог ч. 2 ст. 61 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", вбачається, що до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

До природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва (ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України").

Згідно ст. 9-1 вказаного Закону, проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 38 вказаного Закону, на території парків-пам`яток садово-паркового мистецтва забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує їх збереженню. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

З вимог п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є установи, організації, підприємства.

Відповідно до п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.08.2006 № 1045 (в редакції з 11.07.2013), видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється, зокрема: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку).

Статтею 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

За змістом ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно зі ст. 2 Закону його дія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом ст. 3 Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Згідно з ч. 15 ст. 4 Закону при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Відповідно до ст. 6 Закону підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з ч. 11 ст. 7 Закону у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Положення «Про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 №312 (далі - Положення), державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Згідно з п. 2 розділу 2 Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу.

За змістом пунктів 3, 6, 7, 9, 10 розділу 2 Положення Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування). Здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності. Розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції. Вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Здійснює розгляд звернень громадян, підприємств, установ та організацій з питань, пов`язаних з її діяльністю. Складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.

У відповідності до п.4 Положення, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, з-поміж іншого, пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, зокрема, винні у: порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.

Згідно із ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків (такси), заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду внаслідок: незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту (додаток 1); пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня неприпинення росту (додаток 2) затверджено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» від 24.07.2013 року № 541.

Як вбачається з матеріалів господарської справи, 30.10.2001 року парк пам`ятки садово-паркового мистецтва Дендропарк «Студентський» площею 4,2497 га, оголошений об`єктом природно-заповідного фонду України рішенням Одеського облвиконкому від 03.12.1983 року №682, що входить до складу природно-заповідного фонду України передано землекористувачу - Одеському технікуму газової та нафтової промисловості.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею від 29.12.2001 року серії І-ОД №004538, Одеському технікуму газової і нафтової промисловості Одеською міською Радою народних депутатів Одеської області надано у постійне користування 4,2497 га землі в межах згідно з планом землекористування за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Левітана, 46А, для експлуатації та обслуговування будівель і споруд технікуму, відповідно до рішення Одеської міської Ради народних депутатів від 15.10.2001року №2826-ХХІІІ.

В подальшому, 26.06.2018 року, Коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, як правонаступнику Одеського технікуму газової і нафтової промисловості, Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, відповідно до ст. 38, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд», рішень виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 03.12.1983 року №682 та від 02.10.1984 року №493, рішення Одеської обласної ради від 16.06.2017 року №418-VII оформлено охоронне зобов`язання за №ППСПМ/МЗ-5, яким Коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Дендропарк «Студентський» загальною площею 4,2479 га у межах м. Одеси по вул. Левітана, 46а.

Таким чином, у відповідності до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», яка зазначає, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо охорони та збереження природного об`єкта, оскільки є законним землекористувачем.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення природоохоронного законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільне пошкодження дерев, а й постійні землекористувачі, вина яких полягає у протиправній діяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження насаджень від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках природоохоронного фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) насаджень.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідач, як землекористувач Дендропарку «Студентський», не забезпечив збереження природно-заповідного фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільне пошкодження та знищення 63 дерев до ступеня припинення та неприпинення росту, що підтверджується наявними належними та допустимими доказами у справі, а саме: зверненням ОСОБА_1, зверненням директора КП «Міськзелентрест» до начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області від 22.11.2018 року №2129, погодженням Державної екологічної інспекції в Одеській області від 23.11.2018 року №3754/12 та Міністерства екології та природних ресурсів від 11.01.2019 року №5/4.1-15/433-19 про проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) Коледжем нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНАХТ, м. Одеса вул. Левітана, 46А, наказом Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса від 21.01.2019 року №39, направленням на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині дотримання вимог законодавства про природно-заповідний фонд та рослинний світ Коледжем нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНАХТ, м. Одеса від 21.01.2019 року за вих. №23п/о., результатами позапланової перевірки Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса у період з 24.01.2019 року, чим заподіяв матеріальну шкоду державі у розмірі 99 721 грн.

При цьому, за результатами перегляду справи №916/3791/20 в апеляційному порядку, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зауважує, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що у діях відповідача наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України, зокрема: протиправна поведінка відповідача полягає у протиправному знищенні дерев різних порід до ступеня припинення росту в кількості 25 одиниць та пошкодження до ступеня неприпинення росту 38 дерев різних порід на об`єкті, що підтверджено Актом позапланової перевірки №03/12, складеним Державною екологічною інспекцією в Одеській області, м. Одеса у період з 24.01.2019 року по 30.01.2019 року та підписаним державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища: О.П. Олефір, Ю.І. Гордієнко, А.В. Хруленко, інженером І категорії КП «Міськзелентрест» - Міховим С.М. При цьому, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, протилежного відповідачем доведеного не було; наявна сама шкода, яка правомірно розрахована відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд»; а також причинний зв`язок, що виражений у заподіянні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача; при цьому, вина відповідача доведена наявними у справі письмовими доказами, як то зверненням ОСОБА_1, зверненням директора КП «Міськзелентрест» до начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області від 22.11.2018 року №2129, погодженням Державної екологічної інспекції в Одеській області від 23.11.2018 року №3754/12 та Міністерства екології та природних ресурсів від 11.01.2019 року №5/4.1-15/433-19 про проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) Коледжем нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНАХТ, м. Одеса вул. Левітана, 46А, наказом Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса від 21.01.2019 року №39, Направленням на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині дотримання вимог законодавства про природно-заповідний фонд та рослинний світ Коледжем нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу ОНАХТ, м. Одеса від 21.01.2019 року за вих. №23п/о та відповідно Актом, складеним за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №03/12, за результатами якого зафіксовано факт знищення дерев різних порід до ступеня припинення росту в кількості 25 одиниць та пошкодження до ступеня неприпинення росту 38 дерев різних порід на території Дендропарку «Студентський», який відповідачу передано під охоронне зобов`язання.

При цьому, вказаним вище Актом наведено детальний опис пошкоджень та знищення дерев в Розділі 4, де визначено назву рослин, та їх обміри.

Таким чином, неправомірні дії відповідача, як землекористувача природно-заповідного фонду, що передбачено ч. 5 ст. 38 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», яка зазначає, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо охорони та збереження природного об`єкта, оскільки є законним землекористувачем, виражені у знищенні 63 дерев до ступеня припинення та неприпинення росту, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, Одеська національна академія харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надала належних та допустимих доказів щодо оскарження Акта №03/12 та Припису Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса від 30.01.2019 року №02 в судовому порядку, а відтак, останні є чинними.

Разом з тим, посилання скаржника в апеляційній скарзі на ту обставину, що зазначені в Акті перевірки відомості є недостовірними, оскільки не співпадають з Проектом землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - Дендропарку «Студентський), не приймаються колегією суддів, як належні, з огляду на те, що, як було зазначено апеляційним судом вище, спірний Акт відповідачем жодним чином не оскаржено, а докази щодо погодження та затвердження вказаного вище Проекту землеустрою в матеріалах справи відсутні. При цьому, достовірність відомостей, зазначених в Акті, навпаки, доведено суду саме позивачем.

Більш того, як встановлено колегією суддів з матеріалів справи та не заперечується скаржником, на території парку - пам`ятки інвентаризація дерев не проводилась, відповідач не звертався до уповноважених організацій з вимогою отримання ордеру на вирубку насаджень, а отже, останній повинен у відповідності до вимог законодавства нести цивільну відповідальність за фактичне самовільне видалення дерев на території природно-заповідного фонду.

Щодо доводів апелянта про неспівпадіння адреси, за якою проводилась позапланова перевірка уповноваженими особами позивача і яка була вказана у заяві гр. ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що таке неспівпадіння є несуттєвим та не впливає на встановлення факту порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, судова колегія прийшла до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач не навів належного обґрунтування відсутності своєї вини щодо факту порушення вимог природоохоронного законодавства у твердженнях, викладених в апеляційній скарзі, Господарський суд Одеської області дійшов правомірних висновків, викладених в оскаржуваному рішенні від 15.04.2021 року по справі №916/3791/20, про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Господарського суду Одеської області, викладеними у рішенні від 15.04.2021 року по справі №916/3791/20 про часткове задоволення позовних вимог Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), м. Одеса, яка є правонаступником Державної екологічної інспекції в Одеській області, м. Одеса, про стягнення 99 721 грн. збитків, завданих державі за порушення природоохоронного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса необґрунтованою та такою, що не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі № 916/3791/20 таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса в особі відокремленого підрозділу - Фахового коледжу нафтогазових технологій, інженерії та інфраструктури сервісу Одеської національної академії харчових технологій, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі №916/3791/20 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2021 року у справі № 916/3791/20 - залишити без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

А.І. Ярош