ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" липня 2021 р. Справа№ 910/7013/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю., подану при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства «Альфа-банк»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 21.04.2021 (повний текст рішення складено 28.04.2021)

у справі №910/7013/20 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«ТММ-Будкомплект»

до Акціонерного товариства «Альфа-банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1) Міністерство юстиції України,

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального

округу Осипенко Дмитро Олегович

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

визнання недійсним акту державного виконавця, свідоцтва про

право власності, скасування державної реєстрації

та відновлення запису про право власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/7013/20 позов задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7859, вчинений 20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем. Визнано недійсним Акт № 55614508 від 27 листопада 2018 року державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки - майнового комплексу загальною площею 8526,3 квадратних метрів, реєстраційний номер 00, що знаходиться за адресою: 03148, м. Київ, вулиця Жмеринська, 22. Визнано недійсним з моменту його видачі свідоцтво про право власності № 1408 , видане 27.11.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу І.Л.Шевченко, про що внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Скасовано державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на майновий комплекс загальною площею 8526,3 квадратних метрів, реєстраційний номер 00, що знаходиться за адресою: 03148, м. Київ, вулиця Жмеринська, 22 (номер запису про право власності 29136420) з моменту її вчинення, про що внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Відновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект» на майновий комплекс загальною площею 8526,3 квадратних метрів, реєстраційний номер 00, що знаходиться за адресою: 03148, м. Київ, вулиця Жмеринська, 22 № 5813897 від 28.05.2014, здійсненого на підставі рішення 13376515 від 28.05.2014, з моменту його вчинення, про що внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект» 10 510, 00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Акціонерне товариство «Альфа-банк» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.06.2021 справу №910/7013/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/7013/20.

22.06.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Будкомплект» та Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю, в яких останні заперечили доводи апеляційної скарги, просили не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 розгляд справи №910/7013/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 призначено на 27.07.2021.

01.07.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю., мотивований тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 910/6923/20 за участі судді Шаптали Є.Ю., яку скасовано постановою Верховного Суду від 15.12.2020, відмовлено в задоволенні апеляційної скарги Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю. При розгляді справи № 910/6923/20 суддя, зловживаючи своїми процесуальними правами, безпідставно відклав розгляд справи. Натомість, при розгляді справи № 910/11905/20 за апеляційною скаргою, зокрема, Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю за участю судді Шаптали Є.Ю. в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи було безпідставно відмовлено.

Розглянувши заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю., апеляційний суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню як безпідставна та необґрунтована.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід на підставі п. п. 7, 11 ст. 39 ГПК України вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, який містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

За приписами ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у випадках, визначених ст.ст. 35, 36 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вище згадувалось, відвід судді Шаптали Є.Ю. мотивований безпідставним відкладенням розгляду справи № 910/6923/202 та безпідставною відмовою у відкладення розгляду справи № 910/11905/20, які розглядались за участю згаданого судді, що, на думку заявника відводу, викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, проте незгода сторони з процесуальними рішеннями суду жодним чином не свідчить про необ`єктивність, упередженість, небезсторонність та якусь заінтересованість судді Шаптали Є.Ю., відтак не є підставою для його відводу в розумінні приписів ГПК України.

За рішенням у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розглянувши заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю. за підписом Генерального директора Толмачова М.Г., апеляційний суд не знайшов підстав для її задоволення, оскільки озвучені заявником доводи не можуть бути підставами в розумінні ст. ст. 35, 36 ГПК України для відводу цього судді, а наведені ним обставини щодо безпідставного відкладення розгляду справи № 910/6923/202 та необгрунтованої відмови у відкладенні розгляду справи № 910/11905/20 не виключають можливості його участі у розгляді даної справи. Заява про відвід не містить даних на підтвердження наявних обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності вищевказаного судді.

Як вище згадувалось, відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріали справи підлягають передачі для здійснення автоматизованою системою визначення складу судової колегії на підставі ст. 32 ГПК України для розгляду заяви Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю., подану при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства «Альфа-банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 у справі №910/7013/20, визнати необґрунтованою.

Матеріали справи № 910/7013/20 передати для здійснення автоматизованою системою визначення складу судової колегії для розгляду заяви Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про відвід судді Шаптали Є.Ю.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала