РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2021Справа № 910/5610/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг»

про стягнення 40609826,22 грн.

Представники сторін:

від позивача: Гриценко Б.М.;

від відповідача: Шудла А.М., Мітюрін С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» про стягнення 40609826,22 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 (Додаткової угоди №3 та Додаткової угоди №4) не у повному обсязі поставив позивачу природній газ, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 40609826,22 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» в межах суми 40609826,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

13.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан газ трейдинг» в межах суми 40609826,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 08.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 відкрито провадження у справі №910/5610/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.05.2021, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

28.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на грошові кошти відповідача в межах суми 40609826,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

12.05.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що про існування Актів №7, №8, №12, №13, №14 йому не відомо. З 29.01.2021 директором відповідача є нова особа, а перед звільненням попередній директор не провів аудит. Наразі Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» проводить аудит своєї господарської діяльності та він не в змозі сформувати свою правову позицію у справі.

У підготовчому засіданні 18.05.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 02.06.2021.

У підготовчому засіданні 02.06.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.06.2021.

11.06.2021 позивачем подано письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

16.06.2021 відповідачем подано письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.06.2021 судом було оголошено перерву до 23.06.2021.

22.06.2021 відповідачем подані письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 23.06.2021 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 23.06.2021 надали усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечили.

У судовому засіданні 23.06.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» (продавець) укладено Договір №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ, відповідно до умов якого продавець передає, а покупець приймає і оплачує на умовах цього договору природний газ від продавця.

Відповідно до п. 2.1 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 ціна за 1000 м. куб. газу, що передається за цим договором, становить 5700,00 грн.

У п. 2.3 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 сторонами погоджено, що покупець зобов`язується оплатити вартість газу за наступним графіком: - 100% вартості газу до 30.11.2020 включно.

Відповідно до п. 3.1 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 продавець передає газ в точці передачі ПСГ строком до 01.12.2020.

Обсяг газу, який повинен передаватися продавцем та прийматися покупцем за цим договором, становить 8000000 куб.м. до 01.12.2020 включно (п. 3.2 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020).

Відповідно до п. 5.2 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 у разі розірвання договору продавець зобов`язаний повернути покупцю отриману передоплату на першу вимогу покупця.

Цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання сторонами і діє до 18.01.2021 в частині передачі природного газу, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання зобов`язань (п. 8.1 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 (Додаткової угоди №3 та Додаткової угоди №4) не у повному обсязі поставив позивачу природній газ, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 40609826,32 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що про існування Актів №7, №8, №12, №13, №14 йому не відомо. З 29.01.2021 директором відповідача є нова особа, а перед звільненням попередній директор не провів аудит. Наразі Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» проводить аудит своєї господарської діяльності та він не в змозі сформувати свою правову позицію у справі.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу природного газу.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, поставивши позивачу природній газ обсягом 8000,000 тис. куб.м. на суму 45600000,00 грн (відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 3.2 договору), що підтверджується Актом №1 приймання-передачі природного газу від 01.12.2020, який підписаний представниками сторін та скріплений відбитками печаток позивача і відповідача.

10.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, в якій сторони погодили, що продавець зобов`язується передати, а покупець оплачує та зобов`язується прийняти природний газ ПСГ у грудні 2020 року обсягом 3000,000 тис. куб.м. вартістю 17849988,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1 від 10.12.2020 обсяг природного газу, передбачений цією додатковою угодою, передається до 15.12.2020.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №1 від 10.12.2020 оплата вартості природного газу у сумі 17849988,00 грн здійснюється 100% до 10.12.2020 включно.

Судом встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою №1 від 10.12.2020, поставивши позивачу природній газ обсягом 3000,000 тис. куб.м. на суму 17849988,00 грн, що підтверджується Актом №3 приймання-передачі природного газу від 15.12.2020, який підписаний представниками сторін та скріплений відбитками печаток позивача і відповідача.

17.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, в якій сторони погодили, що продавець зобов`язується передати, а покупець оплачує та зобов`язується прийняти природний газ ПСГ у грудні 2020 року обсягом 15000000,000 тис. куб.м. вартістю 100499940,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №2 від 17.12.2020 обсяг природного газу, передбачений цією додатковою угодою, передається до 18.12.2020.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №2 від 17.12.2020 оплата вартості природного газу у сумі 100499940,00 грн здійснюється 100% до 17.12.2020 включно.

Судом встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою №2 від 17.12.2020, поставивши позивачу природній газ обсягом 15000000,000 тис. куб.м. на суму 100499940,00 грн, що підтверджується Актом №4 приймання-передачі природного газу від 18.12.2020 на суму 33499980,00 грн, Актом №5 приймання-передачі природного газу від 21.12.2020 на суму 33499980,00 грн, Актом №6 приймання-передачі природного газу від 22.12.2020 на суму 33499980,00 грн, які підписані представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача.

22.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, в якій сторони погодили, що продавець зобов`язується передати, а покупець оплачує та зобов`язується прийняти природний газ ПСГ у грудні 2020 року обсягом 10000000,000 тис. куб.м. вартістю 67299960,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №3 від 22.12.2020 обсяг природного газу, передбачений цією додатковою угодою, передається до 25.12.2020.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №3 від 22.12.2020 оплата вартості природного газу у сумі 67299960,00 грн здійснюється 100% до 22.12.2020 включно.

З метою здійснення позивачем попередньої оплати за Додатковою угодою №3 від 22.12.2020 відповідачем було виставлено рахунок №48 від 22.12.2020 на суму 67299960,00 грн.

Судом встановлено, що 22.12.2020 позивач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 28394970,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №993 від 22.12.2020 (призначення платежу - оплата за природний газ рахунок №48 від 22.12.2020), 22.12.2020 - грошові кошти у розмірі 14400000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №449 від 22.12.2020 (призначення платежу - оплата за природний газ рахунок №48 від 22.12.2020), 22.12.2020 - грошові кошти у розмірі 7680000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №448 від 22.12.2020 (призначення платежу - оплата за природний газ рахунок №48 від 22.12.2020), 22.12.2020 - грошові кошти у розмірі 16824990,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №447 від 22.12.2020 (призначення платежу - оплата за природний газ рахунок №48 від 22.12.2020), що разом становить 67299960,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2020 між сторонами складено та підписано Акт №7 приймання-передачі природного газу, в якому сторонами зазначено, що відповідач передав позивачу природній газ у грудні 2020 року обсягом 5000,000 тис.м.куб вартістю 33649980,00 грн.

Крім того, 25.12.2020 між сторонами складено та підписано Акт №8 приймання-передачі природного газу, в якому сторонами зазначено, що відповідач передав позивачу природній газ у грудні 2020 року обсягом 1000,000 тис.м.куб вартістю 6729996,00 грн.

Як зазначає позивач, за Актом №12 приймання-передачі природного газу відповідач передав позивачу природній газ у січні 2021 року обсягом 2500,000 тис.м.куб вартістю 16824990,00 грн., за Актом №13 приймання-передачі природного газу відповідач передав позивачу природній газ у лютому 2021 року обсягом 475,000 тис.м.куб вартістю 3196748,10 грн., за Актом №14 приймання-передачі природного газу відповідач передав позивачу природній газ у березні 2021 року обсягом 80,000 тис.м.куб вартістю 538399,68,00 грн.

24.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №4 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, в якій сторони погодили, що продавець зобов`язується передати, а покупець оплачує та зобов`язується прийняти природний газ ПСГ у грудні 2020 року обсягом 5000000,000 тис. куб.м. вартістю 34249980,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №4 від 24.12.2020 обсяг природного газу, передбачений цією додатковою угодою, передається до 29.12.2020.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №4 від 24.12.2020 оплата вартості природного газу у сумі 34249980,00 грн здійснюється 100% до 24.12.2020 включно.

З метою здійснення позивачем попередньої оплати за Додатковою угодою №4 від 24.12.2020 відповідачем було виставлено рахунок №86 від 24.12.2020 на суму 34249980,00 грн.

Судом встановлено, що 24.12.2020 позивач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 17124990,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №457 від 24.12.2020 (призначення платежу - оплата за природний газ рахунок №86 від 24.12.2020), 24.12.2020 - грошові кошти у розмірі 17124990,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №458 від 24.12.2020 (призначення платежу - оплата за природний газ рахунок №86 від 24.12.2020), що разом становить 34249980,00 грн.

30.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №5 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, в якій сторони погодили, що продавець зобов`язується передати, а покупець оплачує та зобов`язується прийняти природний газ ПСГ у грудні 2020 року обсягом 2500000,000 тис. куб.м. вартістю 19250010,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №5 від 30.12.2020 обсяг природного газу, передбачений цією додатковою угодою, передається до 30.12.2020.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №5 від 30.12.2020 оплата вартості природного газу у сумі 19250010,00 грн здійснюється 100% до 30.12.2020 включно.

Судом встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою №5 від 30.12.2020, поставивши позивачу природній газ обсягом 2500,000 тис. куб.м. на суму 19250010,00 грн, що підтверджується Актом №9 приймання-передачі природного газу від 30.12.2020, який підписний представниками сторін та скріплений відбитками печаток позивача і відповідача.

05.01.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №6 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020, в якій сторони погодили, що продавець зобов`язується передати, а покупець оплачує та зобов`язується прийняти природний газ ПСГ у січні 2020 року обсягом 750,000 тис. куб.м. вартістю 6075000,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №6 від 05.01.2021 обсяг природного газу, передбачений цією додатковою угодою, передається до 05.01.2021.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди №6 від 05.01.2021 оплата вартості природного газу у сумі 6075000,00,00 грн здійснюється 100% до 05.01.2021 включно.

Судом встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою №6 від 05.01.2021, поставивши позивачу природній газ обсягом 750,000 тис. куб.м. на суму 6075000,00 грн, що підтверджується Актом №11 приймання-передачі природного газу від 05.01.2021, який підписний представниками сторін та скріплений відбитками печаток позивача і відповідача.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає зміст (предмет) і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача (відповідачів), стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки. Поряд із цим, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача (відповідачів). Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача (відповідачів) на захист проти позову.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є стягнення з відповідача суми попередньої оплати за непоставлений відповідачем природній газ за Додатковою угодою №3 та за Додатковою угодою №4 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, умовами Додаткової угоди №3 від 22.12.2020 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 сторони погодили, що у грудні, а саме в строк до 25.12.2020 включно, відповідач передає позивачу природній газ обсягом 10000000,000 тис.куб.м., ціною 6730,00 грн, загальною вартістю 67299960,00 грн. При цьому, позивач здійснює оплату 100% вартості природного газу 22.12.2020 включно.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою №3 від 22.12.2020 та сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 67299960,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучено до позовної заяви.

Крім того, умовами Додаткової угоди №4 від 24.12.2020 до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 сторони погодили, що у грудні, а саме в строк до 29.12.2020 включно, відповідач передає позивачу природній газ обсягом 5000000,000 тис.куб.м., ціною 6850,00 грн, вартістю 34249980,00 грн. При цьому, позивач здійснює оплату 100% вартості природного газу 24.12.2020 включно.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Додатковою угодою №4 від 24.12.2020 та сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 34249980,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучено до позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до п. 3.4 Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 переданий покупцю об`єм газу із зазначенням його вартості сторони оформлюють актом приймання-передачі газу, що складається днем фактичної передачі газу в ПСГ.

Як встановлено судом, 24.12.2020 між сторонами складено та підписано Акт №7 приймання-передачі природного газу, в якому сторонами зазначено, що відповідач передав позивачу природній газ у грудні 2020 року обсягом 5000,000 тис.м.куб, ціною 6730,00 грн, загальною вартістю 33649980,00 грн.

Крім того, 25.12.2020 між сторонами складено та підписано Акт №8 приймання-передачі природного газу, в якому сторонами зазначено, що відповідач передав позивачу природній газ у грудні 2020 року обсягом 1000,000 тис.м.куб, ціною 6730,00 грн, загальною вартістю 6729996,00 грн.

Таким чином, у встановлений Додатковою угодою №3 від 22.12.2020 строк відповідачем було частково виконано зобов`язання з поставки позивачу природного газу обсягом 6000,000 тис.куб.м. та вартістю 40379976,00 грн.

При цьому, за Актом №12 приймання-передачі природного газу (підписаний позивачем) відповідач передав позивачу природній газ у січні 2021 року обсягом 2500,000 тис.м.куб, ціною 6730,00 грн, загальною вартістю 16824990,00 грн.; за Актом №13 приймання-передачі природного газу (підписаний позивачем) відповідач передав позивачу природній газ у лютому 2021 року обсягом 475,000 тис.м.куб, ціною 6730,00 грн, вартістю 3196748,10 грн.; за Актом №14 приймання-передачі природного газу (підписаний позивачем) відповідач передав позивачу природній газ у березні 2021 року обсягом 80,000 тис.м.куб, ціною 6730,00 грн, загальною вартістю 538399,68,00 грн.

У позовній заяві позивач пояснив, що вказані поставки природного газу відбувались в рамках Додаткової угоди №3 від 22.12.2020.

Суд вважає вказані пояснення позивача обґрунтованими, зважаючи на те, що акти приймання-передачі, які складались між сторонами, не містять посилань на реквізити конкретної додаткової угоди (лише на реквізити Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020).

При цьому, кожною додатковою угодою встановлювалась різна ціна природного газу, та здійснені позивачем зарахування поставленого відповідачем природного газу відбувалось відповідно до ціни, яка була погоджена сторонами у конкретній додатковій угоді та в акті приймання-передачі.

За таких обставин, так як відповідно до умов Додаткової угоди №3 від 22.12.2020, позивач сплатив відповідачу попередню оплату у розмірі 67299960,00 грн, тоді як відповідач поставив позивачу природний газ вартістю 60940113,78 грн, суд вважає обгрунтованими доводи позивача стосовно того, що за Додатковою угодою №3 від 22.12.2020 відповідачем не було поставлено позивачу природній газ на суму 6359846,22 грн.

Що стосується пояснень позивача, що за Додатковою угодою №4 від 24.12.2020 відповідачем взагалі не було передано позивачу природній газ, суд вважає їх також обґрунтованими, оскільки у встановлений вказаною додатковою угодою строк виконання відповідачем обов`язку з поставки - 29.12.2020 включно матеріали справи не містять належних та допустимих доказів продажу відповідачем позивачу природного газу (зокрема, відповідного акту приймання-передачі природного газу з ціною газу, вказаною у додатковій угоді - 6850,00 грн).

При цьому, судом враховано, що решта додаткових угод до Договору №UGT-ENG365/44 купівлі-продажу природного газу в ПСГ від 30.11.2020 (укладених як то, так і після спірних додаткових угод) виконані відповідачем у повному обсязі, зокрема в частині строків та обсягів продажу позивачу природного газу (з урахуванням погодженої між сторонами ціни).

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів, поданих сторонами, а саме: складених між сторонами актів приймання-передачі природного газу, вбачається, що за Додатковою угодою №3 від 22.12.2020 відповідачем не було передано позивачу природній газ на суму 6359846,22 грн та за Додатковою угодою №4 від 24.12.2020 - природній газ на суму 34249980,00 грн, який було оплачено позивачем шляхом попередньої оплати, що разом становить 40609826,22 грн.

Крім того, позивачем 02.06.2021 долучено до матеріалів справи реєстр торгових сповіщень про передачу природного газу від відповідача, який складено Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (оператор ГТС), відомості з якого повністю ідентичні тим обсягам переданого відповідачем природного газу, які вказані сторонами у підписаних актах приймання-передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97- ВР від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, за висновками суду, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Покупець має право на односторонню відмову від договору купівлі-продажу, зокрема, у випадку здійснення покупцем попередньої оплати та непередання продавцем товару після її отримання у встановлені договором строки, у такому випадку покупець має право на повернення попередньої оплати, водночас, з моменту відмови покупця від договору та вимоги повернути попередню оплату - обов`язок продавця поставити товар припиняється.

Отже, відповідне право передбачає собою відмову від договору купівлі-продажу та припинення зобов`язань сторін за договором, в тому числі припинення обов`язку продавця поставити погоджений товар (в межах зобов`язання, яке виникло з конкретної погодженої поставки).

Доказів повернення грошових коштів у сумі 40609826,22 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» з повернення суми попередньої оплати у розмірі 40609826,22 грн підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не був спростований, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» про стягнення попередньої оплати у розмірі 40609826,22 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності у нього деяких актів приймання-передачі природного газу не спростовують встановлені судом фактичні обставини справи.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, офіс 37/2; ідентифікаційний код: 41764126) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі 365» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 18/2, кв. 12; ідентифікаційний код:41447959) грошові кошти у розмірі 40609826 (сорок мільйонів шістсот дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 609147 (шістсот дев`ять тисяч сто сорок сім) грн 39 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 05.07.2021.

Суддя О.М. Спичак