ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.07.2021 м.Дніпро Справа № 904/5874/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 винесену за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого про припинення податкової застави (суддя Мартинюк С.В.)

у справі №904/5874/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР", м. Дніпро

до боржника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт", с. Промінь

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 19.12.2019р. відкрито провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт". Визнано грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ФІНГРУП ФАКТОР" в загальній сумі 15 129,098,76 грн. (основний борг - 13 402 750,52 грн., проценти - 1 726 348,24 грн.). Грошові вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР» у розмірі 5 336 366,22 грн. (пеня, 3% річних, штрафні санкції) - відхилені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, призначено розпорядником майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича.

08.09.2020 до суду від розпорядника майна Лукашука В.В. надійшло клопотання про припинення податкової застави майна СТОВ "Агрофірма "Агросвіт".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 клопотання арбітражного керуючого Лукашука В.В. про припинення податкової застави задоволено, припинено податкову заставу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на майно СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», запис про обтяження №26667518 від 29.05.2019р. Об`єкт обтяження: невизначене майно. (витяг № Р20181 від 21.12.2019р.).

Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звільнити майно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" з-під податкової застави та виключити запис про податкову заставу№26667518 від 29.05.2019р. з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Припинено податкову заставу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на майно СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», запис про обтяження №26722816 від 18.06.2019р. Об`єкт обтяження: невизначене майно (витяг №Р20180 від 21.12.2019р.).

Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звільнити майно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" з-під податкової застави та виключити запис про податкову заставу№26722816 від 18.06.2019р. з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Припинено податкову заставу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на майно СТОВ «Агрофірма «Агросвіт», запис про обтяження №26807330 від 17.07.2019р. Об`єкт обтяження: невизначене майно. (витяг №Р20177 від 21.12.2019р.).

Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звільнити майно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" з-під податкової застави та виключити запис про податкову заставу №26807330 від 17.07.2019р. з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Не погодившись з вказаною ухвалою Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої останнє просить скасувати ухвалу господарського суду від 29.09.2020 у справі №904/5874/19 та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про припинення податкової застави.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та докази надіслання на адресу учасників справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Зокрема, суд оцінює можливість вчинення особою дій для реалізації свого права на оскарження судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду від 29.09.2020, яку ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано 08.10.2020, подана згідно з вхідним штампом канцелярії господарського суду про прийняття апеляційної скарги 19.02.2021, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 256 ГПК України.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, згідно якого поважність пропуску строку обґрунтовує відсутністю належного фінансування та виконанням вимог закону та суду в умовах впровадження карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для можливості подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

29.06.2021 апелянтом подано клопотання про усунення недоліків, згідно якого останній в обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає ті самі підстави, які були визнані судом неповажними, зокрема, відсутність фінансування та обмеження спричинені коронавірусною хворобою, що впливало на можливість звернення з апеляційною скаргою та виконання вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується апелянтом, що оскаржувану ухвалу ним було отримано 08.10.2020. Останній був обізнаний про прийняття судом оскаржуваної ухвали та мав скористатися своїм правом на її оскарження в апеляційному порядку, навіть за умов відсутності належного фінансування. Наведені апелянтом обставини щодо запровадження карантинних заходів також ніяким чином не перешкоджали вчасному поданню апеляційної скарги у справі.

Окрім того Верховний Суд зазначав, що відсутність фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України та відсутність коштів на рахунках для сплати судового збору не є підставою для продовження встановлених судом процесуальних строків (справа №916/1879/19).

В постанові від 08.09.2020 у справі № Б8/120-12 Верховним Судом викладено висновок, що відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення. Беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу з моменту виникнення права на апеляційне оскарження, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що орган доходів і зборів дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справі в найкоротші строки.

При цьому такі дії повинні вчинятись у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту виникнення права на апеляційне оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою тощо.

Таким чином у зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що несвоєчасне оскарження рішення місцевого господарського суду у даній справі зумовлене не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру та залежало виключно від волевиявлення самого скаржника.

Отже, з огляду на доводи апелянта, наведені у клопотанні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку визнаються судом неповажними.

Таким чином апелянтом не усунено недоліків апеляційної скарги та не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у даній справі.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 винесену за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого про припинення податкової застави у справі №904/5874/19.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 258, ст. 260, п.п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 винесену за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого про припинення податкової застави у справі №904/5874/19.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 винесену за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого про припинення податкової застави у справі №904/5874/19 повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. №2944/5/04-36-20-07 від 19.02.2021 та додані до неї документи на 5 арк., у т.ч. копія платіжного доручення №105 від 04.02.2021 про сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн., клопотання про усунення недоліків та конверт, додаткові пояснення до клопотання про усунення недоліків від 15.06.2021 з додатками на 2 аркушах та конверт.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд