ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.07.2021 Справа № 905/954/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Зеленському Б.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (, місцезнаходження: 03117, м. Київ, пр-т Перемоги, буд.65)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лукомської Інни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 )

про стягнення 60789,50 грн.

за участю представників сторін: не з`явились, -

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лукомської Інни Володимирівни 60789,50 грн. за договором про добровільне визнання боргу від 11.06.2020р., що полягає в невиконанні умов договору доручення № 23-9025/000/01 від 19.02.2019р., а також відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи у сумі 2270,00 грн.

На підтвердження вимог надано суду: договір про добровільне визнання боргу б/н від 11.06.2020р., лист від 30.03.2021р., відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Фізичної особи-підприємця Лукомської Інни Володимирівни, правовстановлюючі (статутні) документи позивача, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 28.05.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/954/21; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 24.06.2021р.; встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов`язковою.

Судом встановлено, що ухвала про відкриття провадження у цій справі отримана позивачем 02.06.2021р., відповідачем 03.06.2021р., про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачем через канцелярію суду надано заяву №01-1/203 від 16.06.2021р. на виконання вимог ухвали суду (вх. №13690/21 від 24.06.2021), в якій зазначає, що договір доручення № 23-9025/000/01 від 19.02.2019р. зі всіма додатками та додатковими угодами до нього надати не може, оскільки такий договір втрачено; у розумінні ч.2 ст.604 ЦК України укладений між позивачем та відповідачем договір про добровільне визнання боргу б/н від 11.06.2020р. є новацією (заміна первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами), за яким відповідач визнав, що за договором доручення отримав страхові платежі, які не перерахував позивачу як кредитору на суму 74463,15 грн. та зобов`язався сплатити вказану суму боргу до 20 вересня 2020 року, проте з вказаної суми відповідач сплатив лише 13673,65 грн., що підтверджується копіями 28 меморіальних ордерів, а тому заборгованість відповідача складає 60789,50 грн.; позовні вимоги підтримує повністю; просить розглядати справу за відсутності позивача.

До вказаної заяви додано: меморіальні ордери згідно переліку про сплату відповідачем страхових платежів.

На час судового засідання 24.06.2021р. від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, у зв`язку з чим згідно ухвали суду від 24.06.2021р. розгляд справи відкладено на 06.07.2021р., визнано явку уповноважених представників сторін в судове засідання не обов`язковою.

Дана ухвала суду отримана позивачем 30.06.2021, відповідачем 01.07.2021 (відомості відстеження поштового відправлення офіційного веб-сайту АТ Укрпошта за трек-номером відправлення 380 та 371 відповідно містяться в матеріалах справи).

В судове засідання 06.07.2021р. сторони своїх представників не направили. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, про причини та/або про намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Суд виходить з того, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження; суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі; при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення; судові дебати не проводяться.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, сторони повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, явка уповноважених представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова Група "ТАС" (далі - кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Лукомською Інною Володимирівною (далі - боржник, відповідач) підписано договір про добровільне визнання боргу від 11.06.2020р., за умовами якого боржник визнає заборгованість, що полягає в невиконанні умов договору доручення №23-9025/000/01 від 19.02.2019р., зокрема, боржник не перерахував кредитору отримані від страхувальників страхові платежі по договорам страхування (полісам), укладеним при виконанні договору доручення (п.1.1 договору).

Сума заборгованості, яка складається зі страхових платежів отриманих боржником при виконанні договору доручення №23-9025/000/01 від 19.02.2019р. та не перерахованих кредитору, становить 74463,15 грн. (п.1.2 договору).

У пункті 1.3 договору сторонами визначено перелік договорів страхування (серія та номер договору (полісу) загальною кількістю 157 найменувань) та розмір страхових платежів за кожним з них, які не перераховані кредитору боржником, всього на суму 74463,15 грн.

За умовами п.2.2 договору боржник зобов`язався сплатити повну суму боргу до 20.09.2020р. згідно наступного графіку:

перший платіж у сумі 9964,35 грн. у термін до 15.06.2020р.;

черговий платіж у сумі 10065,20 грн. у термін до 30.06.2020р.;

черговий платіж у сумі 10232,00 грн. у термін до 15.07.2020р.;

черговий платіж у сумі 10312,80 грн. у термін до 30.07.2020р.;

черговий платіж у сумі 10018,40 грн. у термін до 15.08.2020р.;

черговий платіж у сумі 10096,80 грн. у термін до 30.08.2020р.;

останній платіж у сумі 13773,60 грн. у термін до 20.09.2020р.

Платежі здійснюються боржником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора за вказаними реквізитами (п.2.3 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання (п.3.1 договору).

Згідно з п.6.1 договору боржник не має права передавати свої права та/або обов`язки за цим договором третій особі без попередньої письмової згоди кредитора.

Договір про добровільне визнання боргу від 11.06.2020р. підписано обома сторонами без розбіжностей

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За відсутності в матеріалах справи доказів визнання у встановленому порядку недійсним договору про добровільне визнання боргу б/н від 11.06.2020р, суд виходить з принципу правомірності цього правочину.

Відповідно до ст.1053 ЦК України, з врахуванням характеру та змісту договору про добровільне визнання боргу від 11.06.2020р., відповідно до якого у відповідача виникла заборгованість, остання має характер позикового зобов`язання, що є наслідком застосування до неї положень ст.ст.1046-1053 ЦК України, які регулюють відносини за договором позики; в результаті укладення такого договору відбулося припинення зобов`язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання (за договором доручення №23-9025/000/01 від 19.02.2019) новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація) (ст.604 ЦК України).

Як вказує позивач, а відповідач не спростовує, Фізичною особою-підприємцем Лукомською Інною Володимирівною за договором доручення №23-9025/000/01 від 19.02.2019р. отримано страхові платежі, які не перераховано позивачу як кредитору на суму 74463,15 грн. та відповідач зобов`язався сплатити вказану суму боргу до 20 вересня 2020 року, проте з вказаної суми відповідач сплатив лише 13673,65 грн., що підтверджується поданими позивачем меморіальними ордерами № K0706YH0TU від 06.07.2020р. на суму 368,80 грн., № K0706YH0QU від 06.07.2020р. на суму 368,80 грн., № K0706YH274 від 06.07.2020р. на суму 312,80 грн., № K0618S0KL4 від 18.06.2020р. на суму 400,35 грн., № K0618S0KL4 від 18.06.2020р. на суму 400,35 грн., №K0618S0І37 від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № K0706YH11Е від 06.07.2020р. на суму 312,80 грн., № К0618S0КРН від 18.06.2020р. на суму 415,30 грн., № K0706YH287 від 06.07.2020р. на суму 356,80 грн., №К0618S0НUА від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № К07148Н7Е3 від 14.07.2020р. на суму 4374,00 грн., № К0706YH0Т2 від 06.07.2020р. на суму 681,60 грн., № К0618S0НUВ від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № К0618S0НYF від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № К0706YH0VG від 06.07.2020р. на суму 312,80 грн., № К0706YH22J від 06.07.2020р. на суму 312,80 грн., № К0618S0НZВ від 18.06.2020р. на суму 368,80 грн., № К0618S0НU9 від 18.06.2020р. на суму 607,20 грн., № К0706YH0Т4 від 06.07.2020р. на суму 376,80 грн., № К0706YH0Т5 від 06.07.2020р. на суму 356,80 грн., № К0618S0НU9 від 18.06.2020р. на суму 607,20 грн., № К0618S0НТХ від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № К0618S0НW7 від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № К0706YH0QW від 06.07.2020р. на суму 330,40 грн., № К0706YH0ТV від 06.07.2020р. на суму 330,40 грн., № К0618S0НU0 від 18.06.2020р. на суму 312,80 грн., № К0706YH0SH від 06.07.2020р. на суму 496,00 грн., № К0618S0НZС від 18.06.2020р. на суму 400,80 грн., а тому заборгованість відповідача складає 60789,50 грн.

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст.ст. 73,74 ГПК України).

З огляду на встановлені обставини та подані сторонами докази суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача залишку встановленої договором про добровільне визнання боргу від 11.06.2020р. суми боргу у розмірі 60789,50 грн.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на спростування аргументів позивача не подано.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний, оскільки ним доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, натомість відповідач не подав суду більш вірогідних доказів на спростування аргументів позивача, що зумовлює задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судовий збір у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лукомської Інни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" (, місцезнаходження: 03117, м. Київ, пр-т Перемоги, буд.65) заборгованість у розмірі 60789,50 грн. (шістдесят тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень, 50 коп.), а також 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення підписано 06.07.2021р.

Суддя Н.В. Величко