ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року Справа № 923/490/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД БЛЕСК" (73036, м. Херсон, вул. Університетська, буд. 136, оф. 17, )

до: Приватного акціонерного товариства "Херсонський ремонтно-монтажний комбінат" (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136, )

про стягнення 268869 грн. 34 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

12.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД БЛЕСК" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Херсонський ремонтно-монтажний комбінат" (надалі - відповідач), якою просить суд стягнути 268869 грн. 34 коп. збитків.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.04.2021 постановлено: відкрити провадження у справі; визначити розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи; встановити відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позов не пізніше 07 травня 2021 року.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлені законом і судом строки не надав. Відповідно до приписів статті 165 ГПК України саме у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити, зокрема, заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

01 жовтня 2016 року між позивачем, ТОВ «ТД БЛЕСК» (Позивачем), та відповідачем, ПрАТ «ХЕРСОНСЬКИЙ РЕМОНТНО-МОНТАЖНИЙ КОМБІНАТ» (далі за текстом ПрАТ «Херсонський РМК»), орендодавцем з договором, було укладено договір оренди №5-16, відповідно до умов якого (із врахуванням додаткових угод №2-08.2017 від 01.08.2017 року, від 01.10.2017 року, від 02.10.2018 року, від 31.12.2019 року), відповідач передав позивачу у тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення за адресою вул. 40 років Жовтня (Університетська) буд. 136 згідно з переліком, викладеним в договорі та додатковій угоді №2-08.2017 від 01.08.2017, а орендар зобов`язався сплачувати на користь орендодавця орендну плату (п. 2.1 договору оренди від 01.10.2016 року зі змінами, внесеними додатковою угодою. №2-08.2017 від 01.08.2017 року), а також відшкодування витрат орендодавця, пов`язаних із наданням послуг із водопостачання, водовідведення, електропостачання і вивозу твердих побутових відходів.

Нежитлові приміщення передані позивачу відповідачем за обопільно підписаним актом прийому-передачі від 01.10.2016 року (додаток №5 до договору оренди №5-16 від 01.10.2016 року).

Відповідно до умов договору - п. 13.2, орендна плата сплачується орендарем щомісяця у формі попередньої оплати не пізніше 5-го числа кожного місяця.

Пунктом 13.6 договору до комунальних послуг на утримання об`єкта оренди належать електропостачання, водопостачання та водовідведення, вивіз твердих побутових відходів. Згідно норм п. 13.7, п. 13.8 договору оренди від 01.10.2016 року, оплату спожитих на об`єкті оренди послуг з електропостачання орендар сплачує орендодавцю щомісячно, за фактичний обсяг спожитої електроенергії за відповідних період (з 15 числа попереднього місяця по 15 число поточного місяця); окрім сплати орендарем рахунку за фактично спожиту електроенергію орендар, згідно вимог електропостачальної організації, здійснює передоплату за електроенергію на наступний період (з 15 числа поточного місяця по 15 число наступного місяця.

Відповідач - ПрАТ «Херсонський РМК» є платником податку на прибуток підприємств на загальних підставах. Згідно даних пункту «місцезнаходження і платіжні реквізити Сторін» орендодавець. ПрАТ «Херсонський РМК» є платником податку на додану вартість, свідоцтво ПДВ №200037406. (п. 27.1 Договору)

Окрім того, між позивачем, ТОВ «ТД БЛЕСК» (орендарем за договором), та відповідачем, було укладено договір оренди №1-2020 від 06 липня 2020 року, згідно умов якого ПрАТ «Херсонський РМК» передав, а ТОВ «ТД БЛЕСК» прийняв у тимчасове платне користування (оренду) службові приміщення площею 16,3 кв.м., а ТОВ «ТД БЛЕСК» зобов`язався щомісячно сплачувати на користь орендодавця орендну плату та комунальні послуги (в тому числі з надання електроенергії) на умовах, визначених розділом 5 договору оренди.

Нежитлові приміщення згідно договору оренди №1-2020 від 06 липня 2020 року були передані від відповідача позивачу за обопільно підписаним актом приймання-передачі від 06 липня 2020 року.

Відповідно до норм абзацу 7 розділу 5 договору оренди №1-2020 від 06.07.2020, оплату комунальних послуг проводить Орендодавець з подальшим відшкодуванням таких витрат Орендарем; відшкодування витрат провадиться орендарем на підставі належним чином оформлених і переданих йому орендодавцем рахунків впродовж 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання; рахунки мають містити або до рахунків має бути наданий розрахунок вартості спожитих послуг.

Згідно норм розділу 12 договору оренди №1-2020 від 06 липня 2020 року, орендодавець (ПрАТ «Херсонський РМК») є платником податку на прибуток підприємств на загальних підставах відповідно до Законодавства України. Згідно даних пункту «місцезнаходження і платіжні реквізити сторін» орендодавець. ПрАТ «Херсонський РМК» є платником податку на додану вартість, свідоцтво ПДВ №200037406.

Окрім того, згідно даних електронного сервісу державної податкової служби України (cabinet.tax.gov.ua), Приватне акціонерне товариство «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» зареєстрований платником податку на додану вартість з 14.07.1997 року, індивідуальний податковий номер 32.

Так, на виконання вищезазначених договорів оренди №5-16 від 01.10.2016 та №1-2020 від 06.07.2020 позивач, ТОВ «ТД БЛЕСК» на протязі періоду з квітня 2018 року по січень 2021 року користувався орендованими приміщеннями та сплачував орендну плату та відшкодування витрат за спожиту електричну енергію позивачем на користь відповідача на підставі рахунків ПрАТ «Херсонський РМК» включаючи податок на додану вартість, що підтверджується доданими до позовної заяви рахунками відповідача за відповідний період, платіжними дорученнями та актами надання послуг за кожний місяць оренди. (а.с. 23-97)

Таким чином, всього за зазначений період позивачем сплачено на користь відповідача 1 613 215 грн. 81 коп., в тому числі податку на додану вартість в розмірі 268 869 грн. 34 коп., що підтверджується доданими до позовної заяви копіями платіжних доручень із відповідних оплат та розрахунком збитків ТОВ «ТД БЛЕСК» внаслідок не реєстрації податкових накладних ПрАТ «Херсонський РМК».

Проте, ПрАТ «Херсонський РМК», будучи зареєстрованим платником податку на додану вартість, що підтверджується реквізитами укладених договорів та даними електронного сервісу державної податкової служби України (cabinet.tax.gov.ua), не реєстрував у єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні на сплачену позивачем суму податку на додану вартість в загальному розмірі 268 869 грн. 34 коп.

Так, відповідно до норм п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством. кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно норм п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до норм п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; у разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця

Згідно норм п. 198.1 «а», п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно норм п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Так, в порушення зобов`язань відповідача як платника податку на додану вартість норм п. 201.1, п. 201.4 ст. 201, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 «а», п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України відповідач, ПрАТ «Херсонський РМК», не зареєстрував у встановленому податковим кодексом порядку податкові накладні за період з квітня 2018 по січень 2021 року на загальну суму поставлених позивачу, ТОВ «ТД БЛЕСК» послуг, внаслідок чого позивач протиправно (з вини відповідача) втратив право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 268 869,34 грн., внаслідок чого поніс збитки на зазначену суму.

Норми п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлюють право позивача віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту лише на підставі складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку - постачальником послуг (відповідачем). Проте, як зазначено вище, відповідач, ПрАТ «Херсонський РМК», не виконав свого обов`язку з реєстрації податкових накладних на суму податку на додану вартість, сплачену ТОВ «ТД БЛЕСК» за надані послуги, що протиправно лишило позивача права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість на сплачені суми такого податку.

Таким чином, відповідач, ПрАТ «Херсонський РМК», внаслідок порушенням вищезазначених вимог Податкового кодексу України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач, ТОВ «ТД БЛЕСК» був позбавлений права включити суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 268 869,34 грн. З огляду на викладене, є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками ТОВ «ТД БЛЕСК». Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічна позиція зазначена в п. 16 постанови від 03 серпня 2019 року у справі №917/877/17, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про те, що положення пункту 201.10 статті 201 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи) при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця, однак подання такої скарги згідно з наведеною нормою у редакції, чинній після 01.01.2015, не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.

Таким чином, спір у даній справі стосується відшкодування збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

З огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права до предмета доказування у цьому спорі відноситься встановлення наявності/відсутності всіх складових цивільного правопорушення і саме залежно від підтвердження/спростування вказаних обставин має бути вирішений цей спір.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під збитками (грошовим виразом шкоди) розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою (збитками) є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода (збитки) стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.129 ГПК України, суд покладає судові витрати на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Херсонський ремонтно-монтажний комбінат" (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД БЛЕСК" (73036, м. Херсон, вул. Університетська, буд. 136, оф. 17, ) збитки в розмірі 268 869,34 грн та витрати по оплаті судового збору в розмірі 4 033,04 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Л.М. Немченко