СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Справа № 917/204/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

секретар судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників:

від стягувача не з`явився;

від боржника Тукало В.І., за довіреністю та наказом;

від органу ДВС не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», м. Полтава вх. № 1425П/З на ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.04.2021р. у справі № 917/204/20 (суддя Киричук О.А., повний текст складено та підписано 19.04.2021р.)

за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава

до Приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», м. Полтава

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2020р. рішенням господарського суду Полтавської області у справі № 917/204/20 позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 ; зобов`язано Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року., на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019; стягнуто з Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на користь Виконавчого комітету Полтавської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 204 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 року залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2020.

На примусове виконання даного рішення та постанови видано відповідні накази, зокрема, про зобов`язання ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року., на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019.

29.12.2020 постановою старшого держвиконавця Шевченківського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 64011955 з примусового виконання наказу №917/204/20, виданого 04.12.2020 ГСПО.

20.01.2021 боржник звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання зазначеного наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на наступне:

- в матеріалах справи наявний виконавчий документ на якому зазначений його статус копія (тотожний документ, що відповідає документу виконавчого провадження), яка не містить підпису судді, посади судді та коду ЄДРПОУ господарського суду Полтавської області. Така копія виконавчого документа, на думку заявника, свідчить про неможливість його примусового виконання за відсутністю офіційних реквізитів, що вимагається для такого роду документів;

- редакція резолютивної частини судового рішення знаходиться у системно правовій суперечності із актами законодавства України та принципом верховенства права, а відтак унеможливлює виконання боржником зобов`язань на підставі закону і безоплатно;

- суд зобов`язав надати інформацію та одночасно не визначив резолютивною частиною рішення який характер, зміст, обсяг цієї інформації має бути надано боржником.

Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 917/204/20 закрито касаційне провадження у справі № 917/204/20 за касаційною скаргою Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у цій справі.

Ухвалою ГСПО від 15.04.2021 відмовлено боржнику у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що наведені у заяві боржника підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не є належними підставами у розумінні ст. 328 ГПК України для здійснення господарським судом означеної процесуальної дії.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 15.04.2021, боржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву і визнати таким, що не підлягає виконанню наказ ГСПО № 917/204/20 від 04.12.2020 «Про зобов`язання боржника надати безоплатну інформацію».

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

За доводами апеляційної скарги:

- матеріали справи містять копію виконавчого документа, що означає її відповідність оригіналу, однак без підпису і такий, що не містить коду ЄДРПОУ суду;

- постанова держвиконавця та резолютивна частина рішення суду містять неправильні способи захисту;

- суд першої інстанції неправильно застосував норму, яка закріплена у ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- у матеріалах судової справи знаходиться завірена судом копія виконавчого документу, що повинна (як копія) повністю відповідати оригіналу виконавчого документу, поданому держвиконавцю, тому для скаржника є очевидним, що у наказі господарського суду у цій справі немає підпису судді ГСПО, документи не містять передбачених реквізитів ЄДРПОУ суду, наказ також не містить способу виконання рішення суду.

22.06.2021 через канцелярію суду від органу ДВС надійшло клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Ухвалою САГС від 07.06.2021 не визнавалася обов`язковою явка представників учасників апеляційного провадження, тому, з огляду на наведене, клопотання органу ДВС задовольняється судом апеляційної інстанції.

05.07.2021 представником скаржника у судовому засіданні в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою вх. № 1424 в усній формі заявлено клопотання про витребування справи виконавчого провадження та надано відповідну заяву у письмовому вигляді до матеріалів справи (після судового засідання дана заява надійшла через канцелярію суду, надіслана скаржником засобами поштового зв`язку).

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на те, що в межах справи № 917/204/20 матеріали виконавчого провадження органом ДВС надавалися двічі в якості додатків до відзиву на скаргу боржника суду першої інстанції (матеріали оскарження ухвали ГСПО від 15.04.2021, вх. № 1424) та в якості додатків до відзиву на апеляційну скаргу вх. № 1424 суду апеляційної інстанції, тому відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання скаржника.

Представник боржника у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Стягувач та орган ДВС у визначений ухвалою САГС від 07.06.2021 строк письмові відзиви на апеляційну скаргу вх. № 1425 не надали, представники стягувача та органу ДВС у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

За приписами ст. 284 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, рішення ГСПО від 14.08.2020 набрало законної сили 24.11.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 3 даної статті встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

При цьому, за вимогами п. 13 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів:

- оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- до розгляду судом заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та/або визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд має право витребувати виконавчий документ і зупинити виконання за виконавчим документом.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що з системного аналізу ст. 328 ГПК України вбачається, що виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, у таких випадках:

а) якщо його було видано помилково;

б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені боржником у своїй заяві обставини не є підставами для визнання згаданого наказу таким, що не підлягає виконанню в контексті вимог ст. 328 ГПК України, внаслідок чого на законних підставах відмовив у задоволенні означеної заяви боржника.

В наданих органом ДВС копіях матеріалів виконавчого провадження (матеріали оскарження ухвали ГСПО від 15.04.2021 у справі № 917/204/20, вх.№1424П/З, а.с.25) міститься оспорюваний боржником наказ з усіма необхідними реквізитами, передбаченими ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про зворотнє відхиляються за безпідставністю та недоведеністю.

Інші доводи апеляційної скарги (щодо неправильного способу захисту, застосування норм матеріального права господарським судом при вирішенні спору по суті тощо) переважно зводяться до переоцінки законності та обґрунтованості рішення суду у цій справі, дослідження яких не є завданням даного апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 328 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.04.2021 у справі № 917/204/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 06.07.2021

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков