Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" липня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/448/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В.,

розглянувши

заяву ОСОБА_1 (вх. №02-44/1163/21 від 06.07.2021) про забезпечення позову у справі №906/448/21 за позовом: ОСОБА_1

до 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство"

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

4) ОСОБА_4

5) ОСОБА_5

про переведення прав та обов`язків покупця, визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, зобов`язати здійснити державну реєстрацію,

Без виклику учасників судового процесу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про:

- переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", яка складає 10% голосів, що становить 200000,00грн за договором купівлі-продажу від 17.02.21 та актом приймання-передачі від 17.02.21, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липовенко Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №50,51;

- переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", яка складає 40% голосів, що становить 800000,00грн за договором купівлі-продажу від 17.02.21 та актом приймання-передачі від 17.02.21, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липовенко Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №56,57;

- визнати незаконною та скасування наступної реєстраційної дії: державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, номер реєстраційної дії 021000486 від 19.02.21 (зміна складу засновників (учасників) або зміна інформації про засновників) щодо ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", проведену приватним нотаріусом Житомирської області Євдокимовим Сергієм Михайловичем, свідоцтво №7153;

- зобов`язання компетентного органу, якого це стосується, здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме реєстраційну дію щодо переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", яка складає 10% голосів, що становить 200000,00 грн. за договором купівлі-продажу від 17.02.21 та актом приймання-передачі від 17.02.21, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липовенко Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №50,51 та переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", яка складає 40% голосів, що становить 800000,00грн за договором купівлі-продажу від 17.02.21 та актом приймання-передачі від 17.02.21, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Липовенко Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №56,57.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що укладені між відповідачами договори купівлі-продажу від 17.02.21 порушують переважне право позивача на придбання часток в статутному капіталі ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", яке підлягає відновленню шляхом переведення прав та обов`язків покупця по вищезазначеним договорам на ОСОБА_1

06.07.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №02-44/1163/21 від 06.07.2021) про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

- накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" () - 10% голосів, які складають 200 000,00 грн.;

- накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" () - 40% голосів, які складають 800 000,00 грн.;

- заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації змін до відомостей про ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" ();

- заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) чи її/його представникам та іншим уповноваженим особам вчиняти дії, що виникають на підставі права власності на частку в розмірі 10% голосів статутного капіталу ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" (), які складають 200 000,00 грн. та які направлені на відчуження та/або обтяження у будь-який спосіб зазначеної частки ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" (), у тому числі, внесення відповідних змін до державних реєстрів;

- заборонити ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) чи її/його представникам та іншим уповноваженим особам вчиняти дії, що виникають на підставі права власності на частку в розмірі 40% голосів статутного капіталу ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" (), які складають 800 000,00 грн. та які направлені на відчуження та/або обтяження у будь-який спосіб зазначеної частки ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" (), у тому числі, внесення відповідних змін до державних реєстрів.

Обґрунтовуючи вимоги заяви позивач відзначив, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існують дуже неприязні відносини з ним (позивачем). Всі переговори між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 призводили до суперечок та небажання працювати разом. Тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , бажаючи спричинити шкоду позивачу, навмисно не отримуючи заяви про намір скористатися своїм переважним право па купівлю корпоративних прав, продали свої корпоративні права ОСОБА_5 - 40% та ОСОБА_4 - 10%. Такі їх дії призвели до порушення законних прав позивача на використання свого переважного права як учасника на купівлю їх корпоративних прав, що передбачено ст. 20 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", якою учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Також позивач вважає, що відсутність конструктивного діалогу та взаєморозуміння між ним та відповідачами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу господарської діяльності Товариства призвело до того, відповідачі -2; -3 вони продавши свої корпоративні права спричинили збитків позивачу.

Саме тому позивач зазначив, що після зазначених незаконних дій, стурбований, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зможуть продати свої корпоративні права третім особам та зможуть у будь-який час провести державну реєстрацію змін у Товариство та дій з відчуження їх корпоративних прав Товариства. Отже, як учасник товариства позивач вважає, що він не захищений від незаконних дій як відповідачів у справі, так і третіх осіб, а тому незастосування заходу до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова Верховного суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2552цс16).

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі №915/870/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в постанові №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Перевіривши зазначені позивачем фактичні обставини, дослідивши долучені до заяви докази, суд не вважає доведеною та належним чином підтвердженою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також забезпечення можливості реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Наведені Заявником фактичні обставини, як підстави для застосування заходів забезпечення позову, ґрунтуються на припущеннях позивача, не відповідають принципам обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також не доводять імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Так, неприязні відносини, що склалися між позивачем та відповідачами у справі, не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає ст. 136 ГПК України. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що відповідач-1 та відповідач-5 можуть продати свої корпоративні права без наведення доказів таким підозрам не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник не надав суду доказів, які б підтверджували припущення позивача щодо того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №02-44/1163/21 від 06.07.2021) містить лише посилання на те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, проте, жодного обґрунтування, в тому числі доказів, наявності підстав для таких висновків, заявником не наведено.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. №02-44/1163/21 від 06.07.2021) про забезпечення позову у справі №906/448/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України та п. 17.5) Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду підписано: 08.07.2021.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2- заявнику (рек.)

представнику позивача на ел. адресу