РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2021Справа № 910/4899/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі 1) Маріупольської міської ради Донецької області,

2) Комунального підприємства "Міське Управління капітального будівництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБК Класик"

про стягнення 798161,20 грн.

за участі представників:

від прокуратури: Синюк І.А., прокурор за посвідченням,

від позивача-1: не з`явився,

від позивача-2: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області та Комунального підприємства "Міське Управління капітального будівництва" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБК Класик" про стягнення 798161,20 грн. штрафних санкцій за невиконання зобов`язань за договором підряду від 12.10.2018 № 143/2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також вказаною ухвалою суду встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідача, зазначені в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 83А.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу з зазначенням причини повернення «адресат відсутній».

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі та подальші ухвали суду про повідомлення направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою міцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно і повно з`ясування всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 між позивачем-2, як замовником, та відповідачем, як підрядником, укладено договір підряду № 143/2018, за умовами якого підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи відповідно до проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Будівництво майданчиків: спортивного із штучним покриттям, універсального та воркаут при ЗОШ № 68, вул. Олімпійська, 199 у Лівобережному районі м.Маріуполя», а замовник - прийняти та оплатити такі роботи. Код ДК 021:2015:45000000-7 (Будівельні роботи та поточний ремонт).

Пунктом 1.5. договору визначено, що обсяг, вартість та термін виконання робіт визначаються затвердженою проектно-кошторисною документацією та доданими до договору календарним графіком виконання робіт і договірною ціною, які є невід`ємними частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна договору складає 6 426 844 грн., в тому числі ПДВ 1 071 140,67 грн. Договірна ціна складається згідно з Правилами визначення вартості будівництва ДСТУ БД. 1.1 -1:2013 (з урахуванням змін та доповнень).

Згідно пункту 3.3. договору обсяг робіт на 2018 рік визначений згідно з виділеними бюджетними коштами і складає 6 426 844 грн., у тому числі ПДВ 1 071 140,67 грн. за рахунок міського бюджету.

Пункт 5.1. договору визначає, що строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору і становлять: початок робіт з 22.10.2018, закінчення робіт - 20.12.2018.

Підрядник приступає до виконання робіт з моменту отримання попередньої оплати. Якщо підрядник отримав попередню оплату після передбаченого в договорі строку початку виконання робіт, підрядник може внести відповідні зміни до календарного графіку виконання робіт і затвердити їх у замовника (пункт 5.3 договору).

За положеннями пункту 10.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині виконання зобов`язань сторонами - до повного виконання зобов`язань за договором.

Згідно пункту 10.3. договору строк дії може бути продовжено у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин; затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення договірної ціни.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору пункту 4.2 викладено у наступній редакції: «Згідно Постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2001 року №1764 та згідно Постанови Кабінету Міністрів від 23.04.2014 №117, замовник перераховує Підряднику попередню оплату в розмірі 30% від вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов`язаний використати отриману попередню оплату на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів, виконання робіт протягом трьох місяців після одержання попередньої оплати, впродовж поточного бюджетного року. Після закінчення строку, невикористані суми попередньої оплати повертаються «Замовникові» не пізніше 25.12.2018».

За приписами додаткової угоди №3 до Договору пункти 3.3, 5.1 викладено в наступній редакції: «Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору і становлять: початок робіт 19.11.2018 року, закінчення робіт - 17.01.2019; Пункт 3.3. договору: «Обсяг робіт на 2018 рік визначений згідно з виділеними бюджетними коштами і складає 3 070911,75 грн., у тому числі ПДВ 511 818,63 грн. за рахунок коштів міського бюджету».

Додатковою угодою № 4 до договору змінено пункт 5.1, який викладено в наступній редакції: «Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору і становлять: початок робіт 22.10.2018 року, закінчення робіт - 17.01.2019.»

Згідно додаткової угоди № 5 до договору пункт 5.1 Договору викладено в наступній редакції: «Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору і становлять: початок робіт 22.10.2018 року, закінчення робіт - 09.03.2019».

За положеннями додаткової угоди № 6 до договору сторони дійшли згоди призупинити виконання робіт у зв`язку з несприятливими погодними умовами.

Крім того, 30.07.2019 укладено додаткову угоду № 7 до договору, за якою сторони домовились пункт 5.1 договору викласти в наступній редакції: «Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору і становлять: початок робіт 22.10.2018 року, закінчення робіт - 10.08.2019; з урахуванням виділеного фінансування на 2019 рік, а також враховуючи обсяг робіт виконаних у 2018 році, сторони дійшли згоди п.3.3 договору доповнити абзацом другим і викласти в наступній редакції: «Обсяг робіт, виконаних у 2018 році, складає 1 437 497,43 грн., у тому числі ПДВ 239 582,91 грн., за рахунок коштів міського бюджету. Обсяг робіт, який належить виконати у 2019 році, визначений згідно з виділеними бюджетними коштами і складає 4 989 346,57 грн, у тому числі ПДВ 831 557,76 грн., за рахунок коштів міського бюджету.».

Листом від 18.11.2019 № 06-480-05 позивач-2 звертався до відповідача з приводу розглянутих актів форми КБ-2 та зауважив, що станом на 18.11.2019 не виконані роботи по улаштуванню акрілового покриття на універсальних майданчиках.

У подальшому, позивач-2 звернувся до відповідача з претензією від 15.11.2019 № 606623 щодо сплати пені за несвоєчасне виконання робіт за договором.

У відповіді від 27.11.2019 № 04/11 на вказану претензію відповідач зауважив, що сторонами 14.11.2019 погоджено питання щодо взаємного виконання сторонами умов договору та щодо строків виконання умов договору, у зв`язку з чим претензія від 15.11.2019 є необґрунтованою.

Поряд із цим, прокуратура зверталася до позивача-2 з листами від 12.11.2019 № 39/1-3747вих-19, від 17.12.2019 № 39/1-4108вих-19, від 08.01.2020 № 39/1-35вих-20 щодо надання інформації за договорами підряду, в тому числі за спірним договором, а також стану їх виконання відповідачем.

У відповіді на зазначені листи позивач-2 листами від 09.12.2019 № 617455, від 27.12.2019 № 632621 та від 24.01.2020 № 35-1722-07 повідомив прокуратуру про стан виконання договорів та ведення претензійної роботи.

Після того, прокуратура зверталася до позивача-1 з листами від 10.03.2021 № 39/1-407вих-21, від 23.03.2021 № 84вих-21 та до позивача-2 з листами від 26.03.2020 № 39/1-956вих-20, від 23.03.2021 № 85вих-21 про намір звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором від 16.10.2018 № 143/2018, оскільки позивач-2 належних дій з даного питання не вчиняє.

Листом від 15.03.2021 № 15-16454-07 позивач-1 надав відповідь на звернення щодо доцільності подання позову до суду.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із умов укладеного між сторонами договору з подальшими змінами слідує, що відповідач мав виконати підрядні роботи за договором у строк до 10.08.2019.

Разом із цим, матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем обумовлених договором робіт у встановлений строк, що свідчить про порушення відповідачем договірних зобов`язань.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань, встановлених п.п. 4.3, 5.1, 6.3.1, 6.3.3, 6.3.15, 6.3.20, 11.9.2, 11.9.3 цього договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення порушеного зобов`язання.

У той же час, розмір договірної штрафної санкції, обрахованої у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожну добу прострочення, за визначенням статті 549 ЦК відповідає поняттю «пеня».

Між тим для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 204/5406/17.

Зазначення в угоді неустойки (пені) як штрафу не перетворює її в штраф і не є підставою для відмови у стягненні неустойки (пені) у разі прострочення виконання зобов`язання (сплати коштів). Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4400/17.

Отже, здійснивши арифметичний перерахунок пені, суд дійшов висновку про стягнення відповідної санкції у повному розмірі.

Одночасно суд вважає також за необхідне зауважити на положеннях статті 23 Закону України «Про прокуратуру», якою визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 викладено правовий висновок про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Наведений порядок при поданні керівником Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури в інтересах держави даного позову був дотриманий, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними листами прокуратури до позивачів щодо даного спору та тим фактом, що після отримання повідомлення прокуратури позивачі не звернулися протягом розумного строку до суду.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області та Комунального підприємства "Міське Управління капітального будівництва" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБК Класик" (04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 83А; ідентифікаційний код 37027342) на користь Комунального підприємства "Міське Управління капітального будівництва" (87535, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Купріна, 23; ідентифікаційний код 04011733) 798161 (сімсот дев`яносто вісім тисяч сто шістдесят одну) грн. 20 коп. штрафу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПБК Класик" (04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 83А; ідентифікаційний код 37027342) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Університетська, 6; ідентифікаційний код 25707002) 11972 (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 42 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 06.07.2021 року.

Суддя К.В. Полякова