ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року м.Дніпро Справа № 904/1088/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Подобєда І.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.20211 року (суддя Ніколенко М.О.) про зупинення провадження у справі у справі №904/1088/21

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос", с. Башмачка Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіас-2000", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 070 532, 47 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 220,35 грн., пені у розмірі 299 729, 08 грн. та штрафу у розмірі 1 931 167, 36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 542 від 12.04.2005 у розмірі 1070 532,47 грн. за тілом кредиту, процентів за користування кредитом у розмірі 220,35 грн., пені у розмірі 299 729,08 грн. та штрафу у розмірі 1 931 167,36 грн.

Позов обґрунтований порушенням позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіас-2000" своїх зобов`язань за кредитним договором № 542 від 12.04.2005 з повернення кредитних коштів та невиконанням відповідачем, як поручителем, своїх зобов`язань за договором поруки №542/DP1 від 06.07.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 року зупинено провадження у даній справі до закінчення розгляду справи № 910/5112/21.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 року у справі № 904/1088/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема положень п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт вважає, що наявність пов`язаної судової справи, в якій предметом спору є визнання недійсним договору, ніяким чином не унеможливлює вирішення поточного спору.

На думку апелянта, в межах поточної судової справи № 904/1088/21 не існує жодних обставин, які б перешкоджали перевірці розміру позовних вимог на підставі наданого розрахунку і доказів. Факт проведення судового дослідження правомірності правочину в іншій справі не передбачений законодавством як підстава зупинення провадження у даному спорі.

Також апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції полягають в утвердженні правової позиції, відповідно до якої розгляд спору про стягнення боргу є неможливим до вирішення по суті спору щодо визнання недійсним договору поруки, на підставі якого стягується борг. Однак, таке тлумачення закону не відповідає принципу правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), оскільки внаслідок такого тлумачення виникає правовий стан, в якому не оскаржений і не визнаний недійсним правочин втрачає здатність до створення правових наслідків у вигляді стягнення боргу.

Наголошує, що судом першої інстанції не враховано позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц провадження № 14-38цс18, в якій зазначено, що у статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину і ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені сторонами обов`язки підлягають виконанню.

Всі ці обставини, на думку апелянта, свідчать про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, а є підставами для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частинами 1,2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 4 статті 262 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.20211 року у справі №904/1088/21 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/5112/21 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним договору поруки №542/DP1 від 06.07.2015, відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрос" посилався на те, що він в іншому судовому процесі оспорює дійсність договору поруки №542/DP1 від 06.07.2015, укладеного в забезпечення виконання кредитного договору № 542 від 12.04.2005, від вирішення якого залежить існування підстав для задоволення позову в цій справі.

Зупиняючи провадження у даному спорі до вирішення іншої справи, господарський суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/5112/21, предметом розгляду якої є дійсність договору поруки №542/DP1 від 06.07.2015, укладеного в забезпечення виконання кредитного договору № 542 від 12.04.2005. А отже, результати розгляду справи № 910/5112/21 прямо вплинуть на результат розгляду цього спору і матимуть преюдиціальне значення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження в справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом п.4 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення (ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України). Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Так, відповідні обставини можуть мати місце у випадку, коли господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі обставин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.04.2021 року у справі № 910/5112/21 відкрито провадження у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним договору поруки №542/DP1 від 06.07.2015, третьою особою у якій виступає позичальник ТОВ фірма «Авіас».

Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні питання обґрунтованості позовних вимог у справі № 904/1088/21 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 542 від 12.04.2005 господарському суду необхідно буде досліджувати та встановлювати обставини як розміру заборгованості, яка стягується з поручителя, як солідарного боржника, так і наявність підстав для стягнення такої заборгованості з поручителя.

Тобто, визнання чи невизнання недійсним договору поруки №542/DP1 від 06.07.2015 буде мати важливе значення для вирішення спору щодо існування підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя, як солідарного боржника у справі № 904/1088/21, а отже результати розгляду справи № 910/5112/21 прямо впливають на результат розгляду цього спору і матимуть преюдиціальне значення.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності зупинення судом першої інстанції провадження у цій справі спростовуються наведеними вище обставинами та обґрунтованими висновками місцевого господарського суду.

При цьому, посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції позиції Верховного Суду у справі № 760/14438/15-ц є безпідставними з огляду на наступне.

Так, у даній справі Велика Палата висловила правову позицію про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього у рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань у зазначених правовідносинах має здійснюватися у спосіб, погоджений сторонами в іпотечному договорі, тобто у позасудовому порядку.

Посилання у даній постанові на положення статті 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, не є правовою позицією відносно зупинення провадження, а повинно розглядатися у контексті вирішення саме спору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відтак, ухвала господарського суду про зупинення провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"- залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.20211 року про зупинення провадження у справі у справі № 904/1088/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.07.2021 року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя І.М.Подобєд

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020,04.01.2021 копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №904/1088/21 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос", с. Башмачка Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіас-2000", м. Дніпро.